Våre venner fra London gleder seg til å høre om utstillingen.
Det var imponerende at du fikk tak i Sargons trone.
BABYLONIAS TAPTE RIKE
Bare gå, dere. Jeg må se på noe.
- Jeg kommer snart. - Ikke bli for distrahert.
Våkne.
Kom, min venn. Vi har mye vi må gjøre.
Alex sa at jeg stjal skarabeen? For noe tull. Hvorfor ville han si det?
Han er bekymret for deg. Han sa du har vært engstelig.
Du har visstnok gått i søvne.
Det er han som har mistet bevisstheten. Du må tro meg.
Jeg ønsker å tro deg, Sky, men det er enkelte ting som er urovekkende.
Dere var her den kvelden skarabeen ble stjålet.
For å drive reklame for museet. Er det suspekt om jeg gjør jobben min?
Kanskje ikke, men å hente all informasjon om skarabeen er det.
Jeg sier jo at det ikke var meg.
Gå en tur, Caparaz. Jeg vil snakke med Sky alene.
- Det kan du ikke mene. - Gå deg en tur.
Du må forstå det fra vårt ståsted.
Mannen din rapporterte deg som skarabetyven.
Jeg vet ikke hva som skjer med Alex, men han forteller ikke sannheten.
Gjør du? Det virker som om du har vært uærlig i flere måneder.
Alle spørsmålene om gjenstander, plutselige turer utenlands,
og nå er du involvert i et tyveri?
Jeg hjelper deg om du forteller sannheten. Ellers får noen andre ta over.
Skulle ønske jeg kunne si det du vil høre, men jeg tok ikke skarabeen.
Du vet at jeg setter pris på deg. Derfor vil jeg beskytte deg.
Men du gir meg ikke mange valg. Du skal få litt tid.
Lag deg en kopp te og pust dypt.
Tenk over hva du kan tjene på å fortelle sannheten.
Du kan ikke gjøre det mot meg. Slipp meg ut med en gang!
La meg få høre hva du har å si, Alex. Hvor er mobilen min?
- Svarer ikke mamma? - Nei. Jeg er bekymret.
Det er ham.
Det svarte båndet som mamma så i inuittbrillene.
Han var utenfor huset og på havnen.
- Hvordan er han involvert? - Vet ikke, men han banket opp pappa.
- Vi går og banker ham opp. - Vent litt. Han er farlig.
Vi får holde oss unna ham. Bare gå. Vi er helt vanlige besøkende.
Stopp der!
Hallo, sir. Vi er bare på skoletur.
- Jeg vet hvem dere er. Dere må gå. - Jeg jobber her, kompis.
Du er ungdomsguide. Det er ikke akkurat en jobb.
- Kom dere ut! - Vi må finne foreldrene våre.
Faren dere har gått, og moren deres er i et møte med Georgia.
Vi må treffe henne, så vi går opp dit.
- Det gjør dere ikke. - Unnskyld? Hvorfor ikke?
Det er hemmeligstemplet informasjon.
Men moren deres kommer seg ingen vei.
Dra hjem. Nå!
Vi kan ikke la mamma være her med ham. Hun trenger oss.
Du har rett, men hvordan kommer vi oss forbi ham?
Husker du da vi prøvde å få tak i olmekerbabyene?
- Vær litt stille. - Russ?
- Mamma! Mamma! - Unger!
Vi er her oppe.
Jeg var så bekymret. Pappa sa til Georgia at jeg hadde stjålet skarabeen.
Vi kommer for å fortelle om ham. Han krympet oss.
- Hva gjorde han? - Linda spiste nesten Pan.
Vi tror han er besatt. Vi vet at pappa aldri vil skade oss.
Enkelte gjenstander kan ta kontroll over mennesker, som dukken.
Ikke minn meg på den.
Men pappa trenger oss, selv om han er farlig.
La oss finne ham.
Er det noen her?
Museet er stengt. Dere har ikke lov til å være her.
Neste stopp er leke- og dukkerommet. Jeg skulle gjerne unnskyldt alt rotet,
men det skapte dere da dere hevet drikkens forbannelse.
Ja. Jeg skal hjelpe dere å rydde etter omvisningen.
Det er ingen omvisning. Vi jakter på Tyggeren og tvillingen hans.
Omvisning, jakt, det er uansett spennende. Takk for at jeg får se denne fløyen.
Fant den.
Men hva gjør den?
Den lille luringen spiser av rosen igjen.
Den er aktivert!
- Den stoppet. - Der har vi det.
Rosebusken demper kraften til gjenstandene med en forbannelse.
Om busken kan aktivere gjenstander, kan den antakelig også deaktivere dem.
Det må være derfor skarabeen angriper den.
- Noen vil ikke at den skal hjelpe oss. - En sabotør vil ta livet av busken.
Hvordan kan noen utføre slike skurkestreker?
Vi må stoppe skarabeene før dette går for langt.
Vi begynner med den.
Kom igjen.
Pass på!
- Ikke mye overraskelsesmoment. - Vi ble iallfall kvitt ham.
Ja. Jeg skal hente en kost og rydde opp her. Blir du med, Devi?
Hva er det?
- Flere insekter. Jeg fikser det. - Nei, Devi! Ikke!
Det er som en sørens hydra. Når én knuses, lages det flere.
Vi kan ikke utsette det. Vi må fange dem før...
De er borte.
Hvor er de?
Hvor er de? Hvor er de?
Tyver! Skurker! Hvordan våger de å ta det som er mitt?
Gir den lyden seg aldri?
Hva? Hva vil du?
Hva er det som plager deg, Alex? Det er bare meg, din gamle venn Margie.
Unnskyld.
Jeg har prøvd å ringe deg og Sky. Hvor har dere vært?
- Vi har hatt det travelt med jobben. - Jeg forstår det.
Jeg ga gamle Rufus den ukentlige servicen, du vet, han elsker det...
Så fant jeg en pose med gamle steiner i veggen. Tenkte de var dine.
Men så fikk jeg ikke tak i deg.
Så jeg tenkte jeg kunne ta lille Rufus og ta dem med til Rosenstein selv.
Takk. Det er snilt av deg.
Men det er ingen hjemme nå. Kan du møte meg et annet sted?
Ja da. Bare si hvor jeg skal dra.
Sier dere at Alex også stjeler gjenstander? Jeg forstår det ikke.
Jeg sammenlignet tapet av bevisstheten med tyveriene.
- Dessverre stemmer tidene overens. - Det må være en forbannelse.
- Tror noen at pappa kunne gjøre det? - Nei, Alex vil alltid gjøre det rette.
Da vi studerte, var han med i en demonstrasjon
for å få skolen til å returnere gjenstander tatt fra Navaho-nasjonen.
Så pappa har returnert gjenstander i lang tid?
Han fikk store problemer. Han ble nesten utvist.
Men han mente han gjorde det rette.
Han har alltid ment at stjålne gjenstander bør returneres, selv før forbannelsene.
Sånn er han. Han ville aldri stjele gjenstander.
- Hei, Devs. Hva... - Det er mange blå biller
i den nifse kjelleren deres, og de spiser rosen.
La meg forklare. Fløyen er full av lapis-skarabeer.
De gjør store skader på rosebusken, og vi klarer ikke fange dem alene.
Er det mer enn én? Hvordan er det mulig?
Vi forklarer senere. Dere må komme hit. Hele fløyen er i fare.
Vi har sett bevis på at rosebusken stopper gjenstander fra å aktiveres.
Men bittene fra skarabeene har gjort store skader.
Rosebusken mister grepet på gjenstandene.
Hvis skarabeene ødelegger busken, kan alle gjenstandene bli aktivert samtidig.
Det må ikke skje. Det vil bli et mareritt.
Vent litt. Vi er på vei.
Tror du det som har tatt over pappa står bak?
Er ikke første gang en gjenstand blir brukt mot oss i dag.
Nå er det nok. Vi må redde huset og pappa.
Hei, Devi, hvordan går det?
Jeg passer på utgangen i tilfelle noen kommer.
Devi tar seg av forsvaret.
Vent.
- Å nei. Det blir et problem. - Hvorfor? Hva er det?
Jeg hatet hvert sekund av det.
Det blir verre. Larry og jeg knuste en hver. Det er mange av dem.
Og alle angriper rosebusken.
Ikke om det er opp til oss. Vi må fange dem og bli kvitt dem for godt.
Vi må få med alle. Ellers kan resultatet bli en katastrofe.
Hele fløyen kan bli aktivert samtidig. Jeg grøsser bare ved tanken.
La oss sørge for at det ikke skjer. Bli med meg og Hank.
Ja. Jeg har det bra her.
Stanley viste meg fellene under omvisningen og sa de lett utløses.
Hvis vi tar med skarabeene hit, kan du holde øye med dem i krukken.
Det kan jeg gjøre. God fangst.
Forsiktig.
Der er du. Hold deg i ro.
Hei! Kom deg i nettet.
Det var nære på. Takk for hjelpen, kompis.
- Gi deg! - Kom hit! Stopp!
Har deg!
Herregud, de er så ekle. Åpne krukken.
De er for mange. Vi må ta dem alle samtidig.
Greit. Vi får prøve. Ta den, Russ!
Russ!
Nei, nei, nei, nei!
Bra jobbet. Godt fargevalg.
Kommer fra babord!
Har du sett? Du vet jammen hvor man tar med damene, Alex.
Alex?
Er du her? Alex?
Hvorfor vil han møte meg i dette hølet? Alex!
Jeg hørte noe. Det må være en skarabe her et sted.
Vel... Vi får være raske. Dette stedet er nifst nok med lyset på.
Oi! Se på de store kvistene. Bare så vidt de holder sammen.
Og skarabeen gjør seg ferdig.
Ikke dukkene! Alt annet enn dukkene.
- Hvorfor ble de aktivert? - Det må være pga. den store kvisten.
Den må ha hatt kontroll over dem.
Vi må ikke miste den.
Har deg!
Mamma.
Mamma! Mamma!
Hva skal vi gjøre? Vi kan ikke heve forbannelsen på alle.
- Vi må stoppe skarabeen og hjelpe pappa. - Mulig de kan vente.
Ta imot, Devi!
Løp!
- Mamma. - Unna!
Jeg vil aldri i livet se en dukke igjen.
Vi skar av en del av rosebusken for å komme inn i hvelvet.
Mye av det har vokst tilbake.
Bra. Kanskje det betyr at rosebusken kan få bitedukkene til å sove igjen.
Kom igjen. Inn i det dumme nettet!
Der har vi det! Det er sånn vi knuser skarabeene. Vi smelter dem.
Vi er et bra team. High five!
Ja... Det gjør nok vondt. Takk skal du ha.
Inn i Hank-tanken med deg, slemme dyr.
Det var de siste. Den nifse kjelleren er nå uten biller.
De har gjort store skader her.
Jeg har aldri sett tornene blinke sånn.
- Det er noe galt. - Jeg tror den prøver å fortelle oss noe.
Hvor er jeg?
Pappa?
Cornelius. Det er Cornelius. Det er han som tar kontroll over pappa.
- Cornelius er forbannelsen. - Lever Cornelius fremdeles?
- Og han er blindpassasjer i Alex' kropp? - Er det mulig?
Jeg aner ikke, men det er det busken prøver å fortelle meg.
Og det virker fornuftig nok, på en ekkel måte.
Det betyr at Cornelius er det svarte båndet, ikke Caparaz.
Mamma så det svarte båndet i hvelvet.
Inuittbrillene så en annen farge når Cornelius hadde kontrollen.
Det så ut som om båndet var brutt.
Hvis Cornelius er tilbake, pønsker han på noe.
Vi har lest nok i dagbøkene til å vite at han alltid gjør det. Men hva?
Det må ha noe å gjøre med gjenstandene pappa stjal.
Eller gjenstandene som Cornelius fikk pappa til å stjele.
Det var alle steintavler med kileskrift fra Babylonia, fra ca. 3500 fvt.
Det er nok ikke tilfeldig.
- Han vil aktivere Sargons trone. - Hva for noe?
Hvis han har alle gjenstandene, så vet jeg hva han vil gjøre.
Han prøver å ta permanent kontroll over Alex.
Nå er det nok. Jeg stikker. Jeg skal spille biljard om en time.
Hei, Margie. Hvordan går det?
Tekst: Tina Shortland