Våra vänner från London ser fram emot utställningen.
Att få hit Sargons tron är en imponerande bragd.
BABYLONS FÖRLORADE IMPERIUM
Ni kan gå i förväg. Jag måste kolla en grej.
- Jag kommer ikapp. - Bli inte för distraherad.
Vakna.
Kom, lille vän.
Vi har mycket att göra.
Sa Alex att jag stal skarabén? Struntprat. Varför skulle han säga det?
Han har varit orolig för dig. Han sa att du varit bekymrad.
Du har tydligen gått i sömnen?
Gått i sömnen? Det är han som får blackouter.
Du måste tro mig.
Jag vill tro dig, Sky, men det finns vissa oroande faktorer.
Du och din make var här kvällen skarabén stals.
Jag var här för att promota muséet. Är arbetsmoral misstänksamt?
Kanske inte. Men att radera all info om skarabén från arkivet är det.
Jag säger ju att det inte var jag.
Caparaz, gå en sväng. Jag vill prata med Sky ensam.
- Du skojar? - Gå en sväng.
Du måste förstå oss, Sky.
Din make var den som sa att du stulit skarabén.
Jag vet inte vad som pågår med Alex, men han säger inte sanningen.
Gör du det? Det känns som om du varit oärlig länge.
Alla dessa frågor om artefakter, alla plötsliga utlandsresor,
och nu är du inblandad i en stöld?
Jag kan hjälpa dig om du säger sanningen, Sky.
Annars kan jag inget göra.
Jag önskar jag kunde säga det du vill, men jag hade inget med stölden att göra.
Sky, jag uppskattar dig, därför försöker jag skydda dig.
Men du ger mig inte mycket val. Jag tänker ge dig lite tid.
Gör dig en kopp te, ta några djupa andetag,
överväg sen fördelarna med att berätta sanningen.
Så här kan du inte göra, Georgia. Släpp genast ut mig!
Nu ska vi höra vad du har att säga, Alex. Var är min mobil?
Har mamma inte svarat?
Inte än. Jag börjar bli orolig.
Det är han.
Det svarta bandet mamma såg i inuitglasögonen.
Han var utanför vårt hus och i hamnen.
- Hur är han inblandad? - Vet inte, men han misshandlade pappa.
Vi spöar honom.
Vänta, Pan. Han är farlig.
Bäst att undvika honom.
Bara gå. Vi är helt normala besökare.
- Ni två, stanna där. - Hej, sir.
Vi är bara två skolbarn på skolresa.
Jag vet vilka ni är. Ni måste gå.
Du, kompis, jag jobbar här.
Du är ungdomsdocent. Att kalla det jobb är generöst.
- Ut härifrån! - Vi måste bara hitta våra föräldrar.
Er far gick just, er mor sitter i möte med Georgia.
Vi behöver verkligen träffa henne, så vi går upp.
- Det gör ni inte. - Ursäkta? Varför inte?
Bara behöriga erhåller information. Men tro mig, er mor ska ingenstans.
Gå hem. Nu.
Mamma kan inte lämnas med honom. Hon behöver oss.
Ja, du har rätt. Men hur kommer vi förbi honom?
Minns du när vi jagade olmec-bebisarna här?
- Kan du vara tystare? - Russ?
- Mamma! Mamma! - Barn!
Vi är här uppe.
Jag var så orolig. Det är nåt fel med er pappa.
Han sa att jag stal muséets skarabé.
Vi måste berätta nåt. Han krympte oss med en artefakt.
- Vad gjorde han? - Linda nästan åt Pan.
Vi tror att han är besatt. Pappa skulle aldrig skada oss.
Vissa artefakter kan kontrollera folk. Som dockan.
Påminn mig inte.
Poängen är att pappa behöver oss, även om han är farlig.
Vi drar härifrån och hittar honom.
Är det nån här?
Muséet är stängt. Ni gör faktiskt intrång.
Nästa stopp är leksaks- och dockrummet. Jag borde ursäkta röran,
men du orsakade den när du hävde tonikumets förbannelse.
Just det... Jag hjälper er städa efter rundturen.
Det är ingen rundtur. Vi jagar Tuggis och hans tvilling.
Rundtur, jakt, det är suveränt. Tack för visningen av förbjudna flygeln.
Hittat en.
Men vad gör den?
Den lilla råttan tuggar törnbuske igen.
Den är aktiverad.
Den slutade.
Där har vi det. Törnbusken kuvar de fördömda artefakternas krafter.
Om törnbusken kan aktivera föremål, är det logiskt att den kan avaktivera dem.
Det är nog därför skarabéerna attackerar törnbusken.
Nån vill inte att den ska hjälpa oss.
En sabotör vill döda törnbusken. Hur kan nån vara kapabel till såna illdåd?
Vi måste stoppa skarabéerna innan det går för långt,
vi börjar med den där.
Nu kör vi.
Se upp där nere!
Där försvann överraskningsmomentet.
Han är åtminstone ute för räkning.
Sannerligen. Jag hämtar en sopkvast och städar upp. Kommer du, Devi?
Vad är det?
- Mer insekter. Jag tar det. - Nej! Gör det inte!
Det är som en hydra. Krossar man en, kommer det fler.
Skynda! Vi måste fånga dem innan...
Åh. Nej, de är borta.
Var är de?
Var är de? Var är de?
Tjuvar. Skurkar. Hur vågar de ta det som är mitt?
Slutar oväsendet aldrig?
- Vad? Vad vill du? - Vem har bitit dig i baken, Alex?
- Det är bara jag, din kompis Margie. - Förlåt.
Jag har försökt ringa dig och Sky. Var har ni varit?
- Vi har... haft mycket jobb. - Jag fattar.
Hur som, jag gav gamle Rufus veckans genomgång...
Han älskar ju sånt.
Jag hittade en påse trasiga gamla stenar i väggen. Jag antog att de var dina.
Jag ville be dig komma hit, men du svarade inte.
Så jag tänkte komma förbi med Lill-Rufus och lämna dem på Törnbuskegården.
Tack, Margie. Omtänksamt av dig.
Men ingen är hemma just nu. Kan du möta mig nån annanstans?
Visst.
Säg bara vart jag ska.
Ni menar att Alex stjäl artefakter också? Det är inte logiskt.
Jag har synkat hans blackouter med några av stölderna.
Dessvärre stämmer tidslinjen.
Han måste vara fördömd. Tror ni att pappa skulle göra nåt sånt?
Nej, Alex försöker alltid göra det rätta.
På college deltog Alex i ett protestmöte
för att få skolan att återlämna ceremoniella artefakter
stulna från Navajo Nation.
Allvarligt? Pappa har lämnat tillbaka saker länge.
Han hamnande i trubbel, blev nästan relegerad... men brydde sig inte.
Han bara sa att det var det rätta.
Han ville alltid återlämna stulna artefakter,
även innan familjeförbannelsen.
Sån är er pappa. Han skulle aldrig stjäla en artefakt.
INKOMMANDE SAMTAL
- Hej, Devs. Vad... - Det är blåa insekter
i er läskiga källare, som äter törnbuskarna!
- Jag förklarar. - Hallå!
Förbjudna flygeln är full av skarabéer
som skadar törnbusken svårt, och vi kan inte fånga dem.
Finns det mer än en skarabé? Hur är det möjligt?
Vi förklarar sen, men ni måste tillbaka hit.
- Hela förbjudna flygeln är i fara. - Vi såg obestridliga bevis på
att törnbusken hindrar artefakternas aktivering.
Men alla skarabébett påverkar törnbusken, och den förlorar greppet om artefakterna.
Så om skarabéerna förstör törnbusken,
kan alla artefakterna aktiveras samtidigt.
- Det får inte hända. Det vore en mardröm. - Håll ut. Vi är på väg.
Har det som besitter pappa gjort det här?
Det vore inte första gången en artefakt använts emot oss.
Nu räcker det. Dags att rädda vårt hus och er pappa.
Hej, Devi, vad händer?
Jag vaktar utgångarna mot smitande skarabéer.
Devi sköter försvaret.
Pandora, vänta!
- Åh, nej. Det kommer bli problematiskt. - Varför? Vad är det?
- Jag hatade varenda sekund av det där. - Det är värre än så.
Larry och jag hade sönder varsin. Det finns massor.
De attackerar törnbusken.
Inte om vi får bestämma. Vi måste fånga skarabéerna och bli av med dem för gott.
Vi får inte missa nån. Resultatet vore katastrofalt.
Hela flygeln aktiverad samtidigt. Jag ryser av bara tanken.
Vi ser till att det inte händer. Devi, följ med mig och Hank.
Ja. Jag står bra här.
Stanley pekade ut fällor under rundturen och sa hur lätta de var att trigga.
Kan vi komma med skarabéerna vi hittar så håller du kvar dem i urnan?
Det klarar jag. God jaktlycka.
Försiktigt, Hank.
Där är du.
Stilla.
Hallå! Tillbaka in i nätet!
För nära.
Tack för hjälpen.
Snälla, ge upp!
Kom hit! Sluta springa!
Fångad!
Herregud, vad äckliga de är. Öppna urnan.
Vi är i underläge. Att ta dem samtidigt är vår bästa chans.
Okej. Då försöker vi. Ta den, Russ!
Russ!
Nej!
Snyggt. Bra färganvändning.
Kommer på babord.
Jösses. Snacka om läskig mötesplats, Alex.
Alex?
Är du här? Alex?
Varför vill han mötas här?
Alex!
Jag hörde nåt. Det gömmer sig en skarabé nånstans.
Vi skyndar oss. Det här stället är läskigt nog med lampor.
Kolla de stora rötterna. De håller sig knappt uppe.
Och skarabén avslutar jobbet.
Inte dockorna, vad som helst men inte dockor.
Varför aktiverades allihop?
Det måste vara på grund av törnbusken. Den måste ha kontrollerat dem.
Tappa inte bort den.
Fångad!
Mamma.
Mamma! Mamma!
Vad ska vi göra? Vi kan inte häva alla förbannelser.
- Vi måste hjälpa pappa. - Skarabéerna kanske kan vänta.
Devi, fånga!
Spring!
- Mamma. - Släpp mig!
Jag vet inte vad du tycker, men jag vill aldrig mer se en docka.
Vi skar ner mycket av törnbusken för att nå valvet, minns du?
- Mycket har redan växt tillbaka. - Bra. Det kanske betyder
att törnbusken kan söva Babybitaren och hennes vänner igen.
Kom igen. Kom igen.
In i det dumma nätet.
Där har vi det! Så förgör vi skarabéerna. Vi smälter ner dem.
Vi jobbar bra ihop. High five!
Ja, det skulle nog göra ont. Tack för varningen.
In i Hank-tanken med er, fulingar.
Det var de sista. Er läskiga källare är nu insektsfri.
Skarabéerna gjorde stor skada.
Jag har aldrig sett törnena blinka förr.
- Nåt är fel. - Jag tror den försöker säga oss nåt.
Var är jag?
Pappa?
Cornelius.
Det är Cornelius! Det är han som kontrollerat pappa.
Cornelius är förbannelsen.
Lever Cornelius efter så lång tid?
- Och han gömmer sig i Alex kropp? - Hur är det ens möjligt?
Vet inte, men det var det törnbusken försökte säga.
Oroande nog, förklarar det mycket.
Cornelius är det svarta bandet, inte Caparaz.
Därför såg mamma ett svart band.
Inuitglasögonen såg en annan färg när Cornelius hade kontrollen.
Därför såg bandet trasigt ut.
Men om Cornelius är tillbaka, smider han ränker.
Dagböckerna vi läst visar att han alltid har en plan.
Vad vill han?
Det har säkert nåt att göra med det pappa stal.
Eller, artefakterna Cornelius tvingade pappa att stjäla.
Han stal kilskriftstavlor från Babylon, - cirka 3 500 f. - Kr.
Det är nog inte en slump.
Han tänker aktivera Sargons tron.
Göra vad med vems?
Har han alla de artefakterna, vet jag vad han tänker göra.
Han försöker ta över Alex för gott.
Nix, nu räcker det.
Jag drar. Jag ska spela biljard om en timme.
Tjena, Margie. Hur är läget?
Undertexter: Victoria Heaps