Åh nej, ikke igen.
Hvor længe var jeg væk denne gang?
Sky? Børn, er I hjemme?
Jeg fik blackout igen og... Hvad i al...
Hvad foregår der?
Spar på kræfterne. Det er mig, der har kontrollen nu.
Cornelius?
Men bare rolig, Alexander. Du bliver meget snart udslettet.
Cornelius må have overlevet tomrummet
og klynget sig til far, da vi slap ud. Sådan kom hans ånd ind i fars krop.
Far er altså besat.
Cornelius gjorde alle de slemme ting, ikke ham.
Vi må hen på museet og have standset Cornelius.
Vi mister ikke jeres far igen.
Hank, vil du bevogte Fløjen, mens vi er væk?
Jeg hjælper dig. Jeg er ret vild med alt det farlige.
Og derfor er vi venner.
Jeg er med på, at Cornelius har besat far,
men hvad skal han med nogle lertavler og en gammel stol?
Ifølge legenden om det gamle Babylon
var der en magtfuld konge ved navn Sargon den Ældre.
Han frygtede døden og forsøgte at snyde den.
Han beordrede hoffets alkymist
til at opfinde noget, så han kunne leve længere.
Alkymisten byggede tronen, så den trak ånden ud af ét menneske
og flyttede den over i et andet menneskes krop.
Sargon forlod sin forfaldne krop og overtog en yngre og sundere krop.
Cornelius vil bruge tronen og gøre det samme med far.
Hvad skete der med ham Sargon?
Uden frygten for at dø blev Sargon vanvittig af magt.
Han startede meningsløse krige.
Alkymisten fortrød sin rolle i Sargons tyranni.
Han vidste, at han aldrig mere kunne lade Sargon skifte krop.
Så alkymisten brugte sin magiske stav
og knuste kileskrifttavlen, som forsynede tronen.
Han sendte stykkerne ud i alle verdenshjørner
og sikrede sig, at ingen kunne bruge tronen igen.
Indtil far... jeg mener Cornelius stjal dem.
Vi smadrer bare tavlen igen. Ikke noget problem.
Stort problem. Tavlen er fortryllet. Man kan ikke bare knuse den.
Man skal bruge noget, der kan overvinde så stærk magi.
Som alkymistens stav. Hvor finder vi sådan en genstand?
Heldigvis for os ligger den i depotet på Paxton-museet.
Vågn op, min dybblå håndlanger, og giv mig adgang.
Alex? Hvordan er du kommet ind?
Hvad laver du? Nej!
Ja, hvad laver jeg?
Det vedkommer ikke dig.
Hvis det er i mit hoved...
Du kontrollerer måske min krop, men jeg har stadig magt over mine tanker.
Prøv bare. Den fysiske verden er nu lukket for dig.
Snart hører din mentale verden også op med at eksistere.
Så findes du ikke mere.
Vi får se.
Hvorfor gør du det her?
Hvis man vil have noget her i livet, må man selv tage det.
Det virker!
Vagter, beskyt mig under overførslen.
Nedkæmp alle, der forsøger at blande sig.
Hvad er det?
Er du for fej til selv at slås, Cornelius? Skal vagterne gøre dit beskidte arbejde?
Tronen yder beskyttelse, når der er behov for det
for at sikre, at processen ikke bliver afbrudt.
Hvad vil du gøre med mig?
Der er kun plads til én af os i den her krop.
Når først du er gået gennem Sargons Port, ophører du med at eksistere.
Og jeg... Jeg overtager for evigt.
Er det Margies motorcykel?
Døren er ikke låst. Det er ikke godt.
Depotet er ned ad de trapper i kælderen.
I har fået jeres instrukser. Her er mit adgangskort.
Vi finder alkymistens stav eller dør i forsøget.
Du havde ikke behøvet sige det sidste.
Super. Flere Vanderhouven.
Caparaz?
- Det klæder dig. - Hvad er der sket?
Jeres far skete.
Han brugte den skarabæ, jeres mor stjal, til at tygge ledningen over og åbne døren.
Jeg stjal ikke skarabæen.
Det var sådan, Cornelius gjorde.
Gnaske tyggede låsen op de steder, hvor han stjal kileskrifttavlerne.
Og kameraerne. Derfor var der ingen, der så ham.
- Hvad sker der med jeres familie? - Min far er ikke sig selv for tiden.
Så er du fri.
Jeg ved godt, det er meget at bede om, men du må hjælpe os med at standse Alex.
Gå bare i forvejen. Jeg kommer.
Direktør Snitker, vi har en krisesituation på museet.
Åh nej.
Han er allerede begyndt.
- Kom, vi må standse ham. - Vent!
Det virker ikke.
Vrikkede du med den? Så virker det bedre.
Selvfølgelig vrikkede jeg med den, men jeg har aldrig set sådan en nøgle.
Hvordan kommer vi nu ind?
Ikke så hurtigt, kryb.
Du skal ikke fange biller nu. Vi skal ind i det depot.
Det er præcis det, vi skal.
Fremragende tænkt.
Klassisk strategi på søen. Brug fjendens våben imod dem.
Hvad sker der her?
Vi skal slås mod overnaturlige, forbandede vagter fra Babylon.
Nu bliver det alvor.
Niks!
Ubrugelig.
Glem ham. Vi har større problemer.
Jeg forstår det ikke. Hvorfor lever du?
Jeg er alt for klog til døden.
Du overlevede tomrummet.
I over hundrede år holdt jeg ud.
Jeg planlagde min flugt og ledte efter en vej ud.
Jeg manglede bare et fartøj.
Jeg vidste, jeg mærkede noget. Så snart jeg kom tilbage.
Alex?
Er du okay?
Nej.
Det giver ingen mening. Du kan ikke have kendt til Sargons Trone.
Jeg udtænkte tusind planer i det fængsel. Jeg havde god tid.
Sargons Trone var blot en af dem.
Men da jeg så, at din kone fik den bragt til Paxton-museet,
greb jeg chancen.
Gå I bare i forvejen. Jeg skal lige se på noget.
Du er skyld i mine blackouts.
Jeg mistede ikke bevidstheden, men kontrollen.
I begyndelsen kunne jeg ikke overtage i særlig lang tid,
fordi tornebusken holdt mig tilbage.
Jeg var nødt til at svække den.
Mens den og du blev svagere, blev jeg stærkere.
På den måde kunne jeg overtage i længere perioder.
Da jeg fandt ud af, hvor tavlerne befandt sig,
fik jeg skarabæen til at aktivere artefaktet.
Det styrede mig hen, hvor jeg ville.
Jaipur, Indien.
Istanbul er det perfekte sted at leje båd.
Eller det sendte alle andre væk,
så jeg selv kunne få fat i en tavle.
Men nogle gange krævede det,
- skal vi sige, yderligere drama. - Følg din stemme.
Hvem er du? Hvad har du gjort ved mine venner?
Men din stædige familie kom hele tiden i vejen.
Jeg måtte bruge desperate midler for at standse dem.
Russ? Jeg har det mærkeligt.
Selv din pilotven havde nær afsporet mig, da hun fandt mit skjulested i sit fly.
Alex? Er du herinde? Alex?
Halløj, Margie. Hvordan går det?
Endelig var jeg i stand til at samle nok kræfter til at fange dig herinde længe nok
og få afsluttet denne opslidende rejse.
Jeg må sige, at det har været svært at få samlet alle brikkerne,
men heldigvis elsker jeg puslespil.
Er du færdig?
Ja. Og nu... Nu er det din tur.
På tværs! På tværs!
Sejt. Hvordan vidste du, de gik i stykker?
Det vidste jeg ikke. Men nu gør jeg.
Lad mine venner være.
Margie, lige i sidste øjeblik.
Ja, jeg var nær ikke nået herind. Alex stjal Lille Rufus.
Godt, den har sporingsudstyr.
Hvor er han? Jeg skal tale med ham.
Han sidder der. Men han er ikke sig selv. Han er besat.
Ja, det forklarer jo en del.
Åh nej. Er I klar til anden runde?
Nej. Jeg lovede min familie aldrig at forlade dem igen.
Du bør ikke love noget, du ikke kan holde.
Han må ikke slippe væk, fjolser!
Det er stadig mit sind! Jeg opgiver det ikke så nemt.
Bare kom an, Alexander. Bare kom an.
Du er ikke den eneste, der kan manipulere stedet, som du vil.
Det er måske dit sind,
men jeg byggede Den Forbudte Fløj.
Jeg bestemmer hernede.
Du kan ikke besejre mig. Jeg har noget stærkere på min side, end du har.
Og hvad, om jeg må spørge, er så det?
Mennesker at kæmpe for.
Og hvert sekund du kæmper mod mig, bringer du din familie i større fare.
- Hvad? - Nå, det vidste du ikke? Hvor herligt.
Nu skal jeg give dig et glimt af dem.
- Stands dem. - De stopper først, når du gør.
Godt. Du vinder. Men lov mig, at min familie ikke kommer noget til.
BABYLONSK STAV
Der er den! Kom og løft mig op.
- Er det tryllepinden? - Det tror jeg.
Lad os få den ovenpå og standse overførslen.
Larry!
Jeg er ikke bange for dig.
Bare fordi du har et spyd og er lavet af sand, tror du,
at du kan hundse rundt med os småfolk.
Du kan godt tro om igen.
Makker?
Parkour!
Flot spring, kammerat.
Ja, det er rart, når hårdt arbejde giver resultater.
Og min landing var perfekt.
Hurtigt, ovenpå med den.
Helt ærligt. Hver gang jeg rammer en, dukker den bare op igen.
Ja. Vi skal bare holde ud lidt endnu.
Er du ligeglad med dem, du gjorde fortræd, da du samlede artefakterne?
Ja da. Jeg ville have deres ting, og nu er de døde.
Det er de ikke i mit hoved, og de er ikke glade.
Den klarer jeg.
Nu skal Cornelius' forbandelse ophæves én gang for alle.
Det er Cornelius. Han forlader far!
Hvis jeg skal ud, skal du også.
Ingen af os får denne krop.
Cornelius' ånd er kommet ud!
Hiv mig op, eller jeg tager dig med!
Åh nej! Han tager far med.
Se, hvem der fandt staven!
Fantastisk. Giv mig den.
Forbandet!
Far, er det dig?
Tyrkisk delight, ikke?
Ja, det er far.
Georgia, hvor længe har du stået der?
Det er sandt. Alle legenderne om tronen er sande.
Nu ringer du vel til politiet.
Og du vil nok have den her tilbage.
Måske er det bedst, hvis vi håndterer det internt.
Der er næppe nogen, der ville tro på mig.
Det må have været sejt at dreje huset rundt som en kringle.
Jeg vil ikke lyve. Det var ret sejt.
Så nu hvor Cornelius endelig er væk...
Forhåbentlig for evigt denne gang,
...skal vi vel stadig rejse rundt og aflevere artefakter?
Selvfølgelig. Familiens eftermæle skal skrives om.
- Må venner komme med? - Det må de, hvis jeg bliver spurgt.
Hvornår flyver vi ud og afleverer armbåndet?
Det problem tager vi i morgen. Nu vil jeg nyde et normalt måltid.
Normalt er overvurderet.
Skal I med denne gang?
Nej. Vi har meget, der skal ryddes op nedenunder.
Og heldigvis vokser tornebusken rigtig fint ud igen.
Takket være Hank. Han har virkelig grønne fingre.
Gem jer hellere.
Helt ærligt, er vi ikke lidt gamle til det?
Du finder os aldrig denne gang.
Vi kender alle de bedste gemmesteder.
Lad os finde vores familie. Sammen.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve