Pedron paon ja Pikku-Roberton lähdön jälkeen -
ruoanlaitto ei enää ollut Titalle rakkauden ja nautinnon asia.
Hän tunsi olevansa turta, eksynyt mauttomaan ja hajuttomaan maailmaan.
En voi edes haistaa tätä.
Nyt kun sinulla ei ole ketään miellytettävää...
Se on hyvää. -Täällä tehdään asiat oikein, Tita.
On papuja. -Ei ole nälkä. Fina, heitä se pois.
Ei, Fina. Älä heitä sitä pois. Ruoka on aina hyödyllistä täällä.
Rosvot tulevat!
Piiloutukaa! Ei ääntäkään!
He tulevat tähän taloon vain kuolleen ruumiini yli.
Minua pelottaa!
Isä meidän, joka olet taivaissa. Terve Maria, armoitettu.
Jumalan karitsa... -Lopeta! Ole hiljaa!
Joudun helvettiin, Tita. En osaa rukoilla.
Äitini voi tehdä jotain tosi tyhmää.
Mikä tuo teidät tänne? Mitä haluatte?
Kuolemme nälkään. Tarvitsemme syötävää.
Täällä ei ole ruokaa rikollisille.
Mennään.
Kukaan ei astu talooni! -Katsokaa!
Olen hyvä tähtäämään ja pahansisuinen.
Rauhoittukaa. -Kuka on seuraava?
Kunnioitetaan toisiamme. Näitte jo, ettei käteni tärise.
Älkää välittäkö hänestä. Menkää taloon. Viekää kaikki.
Ulos talostani!
Käskin häipyä! -Äiti!
Oletko hullu? -Ketään ei ammuta täällä!
Crispín, koska tunnemme toisemme ja olemme jakaneet leipämme...
...pyydän sinua rauhoittumaan.
Kukaan ei kuole tai loukkaannu täällä.
Benito, Jorge.
Teettekö tämän oikeasti?
Jättäkää talo rauhaan.
Ottakaa, mitä voitte ja nouskaa ratsaille.
Mennään.
Se on hyvä. Hyvä saalis.
Pahoittelut, emäntä. Mennään!
"Emäntä."
Älä enää ikinä nöyryytä minua ihmisten edessä.
Hän ei ole syönyt mitään tulomme jälkeen.
Joskus luulemme, etteivät he syö, mutta lapset eivät tarvitse paljoa.
Älkää olko huolissanne.
En tiedä, mitä tein väärin. -Siksi minä olen täällä.
Vauva ei syö.
Lapsen on saatava olla rauhassa.
Hän ei syö hermostuneena.
Kas noin.
Hän syö. Hän syö nyt.
Kun palaan, mikään ei erota meitä.
Auttakaa minua! Auttakaa minua! Apua!
Apua! -Rauhoitu.
Apua. -Rauhassa.
Mitä tapahtui?
Heitä oli paljon. Emme nähneet heidän tulevan.
He huusivat: "Missä piilottelette heitä?"
He menivät taloihin luvatta.
Ketkä?
He ruoskivat lapsia, jotta he kertoisivat, missä kapinalliset ovat.
Mutta he eivät löytäneet teitä.
Joten he kävivät naisten kimppuun. He tarttuivat alushameeseeni.
Tiedätkö, mikä rykmentti se oli? Tiedätkö, kuka oli johdossa?
He noudattivat Múzquiz-nimisen miehen käskyjä.
Kävikö eversti kimppuusi? -Ei.
Hän vain nauroi sille, mitä meille tehtiin.
Tule. Tule mukaani.
Auta puhdistamaan hänet.
Tapan sen everstin.
Tapetaan kaikki hänen joukkonsa.
Kuolleena hänestä ei ole hyötyä.
Ei ole elävänäkään. Hän jatkaa teurastusta.
Vangitaan hänet ja laitetaan kertomaan strategiat meitä vastaan.
Miten saatte hänet kiinni? -En tiedä. Jokin keino on oltava.
Ei kumpaakaan. Kaappaamme hänen vaimonsa ja poikansa.
Perhe ei ole syyssä. -Se pelästyttää hänet!
Kuule. Minun piti paeta, koska hän haluaa tappaa minut.
Hänen takiaan en voi tavata Titaa tai poikaani.
Mutten voi tehdä tästä henkilökohtaista kostoa.
Asia on meitä kaikkia suurempi.
Ei se ole henkilökohtainen kosto. -Riittää jo!
Haetaan Múzquiz.
Tiedätkö, mitä yrttejä pitäisi käyttää?
En usko. Etkö sinä muista?
Ovatko nämä vanhoja? -Eivät ole. Ne haisevat hyvältä.
En haista mitään. -Tita.
Jos teemme kovasti töitä, saamme pian taas hyvän sadon.
Tämä tila ei ole enää entisensä.
En muista, onko siinä korianterinsiemeniä.
Oletko kunnossa? -Olen.
Nachan reseptikirjan mukaan -
pohjoisen chorizoon tarvitaan kahdeksan kiloa porsaankylkeä -
ja kaksi kiloa jämäpaloja tai sianpää.
Etikka kuumennetaan.
Lisätään kilo Anchos-chilejä siementen poistamisen jälkeen.
Sinä päivänä Tita noudatti reseptiä kirjaimellisesti.
Hän ei tuntenut tarvetta kokeilla kourallisella yrttejä, -
teelusikallisella kuminaa tai hyppysellisellä suolaa.
Tita tunsi olonsa eksyneeksi ja tyhjäksi.
Hänellä ei ollut mitään lisättävää ruokaan.
Tuoksuu mahtavalta, Tita. Haista sitä.
Tehdään nyt makkarat.
"Puristetaan, jottei ilmaa mene sisälle."
Oletko valmis? -Olen.
POHJOISEN CHORIZO
Tarvitsemme tykin oven murtamiseen.
Toverit! -Tykinkö?
Valentella on kerrottavaa. Ota tuoli.
Katsotaanpa. Kerro sitten.
Kuten ehkä huomasitte, olen nyt hyvien puolella.
Miksi karkasit?
Ne paskiaiset tappoivat veljeni.
Hän oli vallankumouksellinen.
Joukoissa tiedetään, että everstillä on rakastajatar.
Hän tapaa tätä ostamassaan talossa. Siellä hän rentoutuu.
Se paskiainen polttaa sikareita. Hän juo.
Hän hallitsee rakastajattarensa elämää.
Nainen ja hänen palvelijansa eivät poistu talosta.
Eversti käy hänen luonaan torstaisin kuudelta.
Múzquiz on hulluna häneen.
Huomenna on torstai.
Ei käy. Tarvitsemme viikon hyvän strategian laatimiseen.
Annammeko hänen miestensä murhata ja raiskata naisia viikon ajan?
Menemme sinne huomenna.
Kuka siellä?
Iltaa, emäntä. Miten menee?
Älä tuhlaa aikaasi, Nicolás. Kaikki vietiin. Mitään ei jäänyt.
En tullut viemään mitään. Anteeksi myöhäinen ajankohta.
Mitä haluat?
Minulla on arvokasta tietoa, enkä tiedä, mitä tehdä sillä.
Sanoinhan, ettei hän ole hyvä.
Hän on ollut täsmällinen ja kunnollinen.
Hän on hyvä imettäjä.
Hänen maitonsa ei sovi vauvalle.
Hän ei lakkaa itkemästä. Hän on sairas. Viedään hänet tohtorille.
Hänellä on vain nälkä.
Sanoit, ettei hän tarvitse paljoa. Mitä jos hän söi jo?
Ei syönyt, koska rintojani särkee.
Maito jää rintoihin. Minulle ei ole koskaan käynyt näin.
Lapsi kaipaa äitinsä maitoa.
Minä olen hänen äitinsä, enkä ole imettänyt häntä.
Roberto joi vain teetä ja atolea. Häntä ei imetetty koskaan.
Sitten hän kaipaa toisen imettäjän maitoa.
Hetken hän halusi syödä, muttei enää. Hän oksentaa syömänsä.
En pysty tähän enää. Etsikää toinen imettäjä.
Olen pahoillani. -Odota. Ei! Odota!
Pyytäkää äitiäni ottamaan minut takaisin.
Titan on annettava hänelle atoleaan. Hän söi sitä. Pyydän.
Mitä tuo on?
Mitä sinä teit, Tita?
Voi luoja.
Tämä on huono enne. -Älä ole taikauskoinen, Fina.
Poistitko ilman? Mitä sinä teit?
Teitkö tämän tahallasi?
Älä esitä viatonta, Tita De la Garza.
Roberto?
Roberto. Roberto.
Et jättänyt meille mitään.
Tuhlasit kaiken, ja nyt ruoka on loppu.
Rouva, kiireellinen sähke!
Tuli kiireellinen sähke!
Pikku-Roberto on kuollut.
Tule tänne. Tule tänne!
En anna surun vallata tätä taloa! Kuuletko?
Ei ole järkeä itkeä tai valittaa!
Tekemistä on paljon.
Puhun sinulle, Tita De la Garza! Etkö kuuntele?
En enää.
Jos olisin lähtenyt heidän kanssaan, näin ei olisi käynyt.
Pikku-Roberto kuoli sinun takiasi.
Tule heti takaisin, Tita De la Garza!
Tule tänne, Tita!
Pedro. Pedro! -Minä menen.
Pedro, älä mene!
Tiedät, mitä perheelleni tapahtuu, jos jäät kiinni!
Niin ei käy. -Entä jos käy? Entä suunnitelmamme?
Entä jos et palaa? -Tulen takaisin.
Et ehdi sinne ja takaisin.
Se on vaarallista! -Gertrudis, en tiedä, kuolenko!
Jos niin käy, haluan nähdä Titan ja poikani viimeisen kerran.
Mennään.
Hitto vie.
Mitä nyt?
Mitä? -Pikku-Roberto.
Onko hän kunnossa? Mitä Pikku-Robertolle tapahtui?
He pelkäsivät, että eversti tekisi hänelle jotain.
He pakenivat Texasiin.
Mitä?
Hän ei halunnut syödä.
Pikku-Roberto on kuollut.
Ei. Ei.
Tuo ei ole totta.
Hän tappoi hänet.
Setäni tappoi Pikku-Roberton.
Ei. Ei.
Anna anteeksi.
Pedro, minne menet?
Pedro!
Sinä päivänä Pedro menetti itsehillintänsä.
Tuska hänen sisällään voitti järjen.
Paskiainen. -Mennään.
Pedro! Tule! Pedro!
Silloin hänen ainoa suunnitelmansa oli kostaa poikansa kuolema.
Uskon, että vaikka Pedro olisi noudattanut suunnitelmaa, -
lopputulos olisi ollut sama.
Kuka tämän teki? -Múzquiz.
Mutta jotkut pitävät sitä Gertrudisin syynä, -
että Múzquizin yllytys sai ampumisen alkamaan.
Piditte meitä tyhminä!
Tapoit poikani! -Sinä tapoit hänet.
Tuskin edes paikalla olleet tiesivät, mitä siellä tapahtui.
Ulos!
Varmaa on vain, että Múzquiz miehineen odotti jo.
Pedro!
He vangitsivat Pedron.
He pitivät osansa sopimuksesta Elenan kanssa.
Pitikö hän sanansa?
Gertrudis on elossa ja voi hyvin. Hän pakeni.
Entä Pedro Múzquiz? -Hallituksen miehet pidättivät hänet.
Se riittää minulle.
Tässä ei ole kaikki. Annatte vain puolet.
Saat loput vahvistettuani antamasi tiedot.
Maksatte, mitä sovimme. Emme sopineet näin.
Sinä et määrää ehdoistani, Nicolás.
Tita.
Tita, katso, mitä löysin.
Niitä, joista pidät. Syö. -En halua.
Et ole syönyt mitään.
Olet ihan jäässä. Saat keuhkokuumeen. Sisällä on lämmin.
Tule. -En halua.
Jätä minut rauhaan.
Tita, sinun on tultava silti.
Äitisi odottaa, että lasket kylvyn.
Tita de la Garza!
Miten en huomannut sitä?
Hänen kylpynsä on pian valmis.
Katsotaanpa, äiti. Mene ammeeseen! Se on juuri niin kuin haluat!
Laventeli auttaa nukkumaan kuin kuningatar!
Mitä sinä teet? -Autanko riisuutumaan?
Et voi tehdä sitä yksin! -Kenelle puhut?
Vauhtia! Vesi jäähtyy! Katso, miten lämmintä se on!
Siinä on lempiöljyäsi! -Hillitse itsesi!
Etkö halua? Ammeeseen siitä! -Rauhoitu!
Minulla ei ole enää voimia tai syitä palvella sinua.
Se on ohi. En ole orjasi.
Mitä jos he tappoivat hänet? -Pedro on hänen sukuaan.
Hän on aina everstin veljenpoika.
Olisi pitänyt palata hakemaan hänet! -Älä mieti sitä. Käy makuulle.
Kerro, kun olet valmis.
Kerro jotain. Vie ajatukseni muualle.
Mitä voin sanoa? Miten voin viedä ajatuksesi muualle?
Mitä jos he päästivät meidät pakoon?
Koko juttu oli yhtä sotkua. Pääni on yhä pyörällä. Juo.
Pure tätä.
Oletko valmis?
Tita ei tiennyt sitä, -
mutta sinä päivänä hänen elämänsä muuttui täysin.
Tita.
Pedro on sairaalassa.
Hän on pahasti loukkaantunut.
Ammuttiinko häntä? -Ammuttiin.
Älä valehtele. Hän on kuollut.
Hän on loukkaantunut. -Onko hän tajuissaan?
Tietääkö hänen isänsä? -En tiedä muuta.
Kuka kertoi? Missä hän on? -San Carlosin sairaalassa.
Pidä kiirettä. Meidän on mentävä.
Kuinka pian pääsemme sairaalaan? -En tiedä.
Aja niin lujaa kuin voit.
Tämä ei ole San Carlosin sairaala.
Äiti? -Neiti, tulkaa alas.
Äiti?
Mitä tämä on? Äiti! -Ei hätää. Täällä voitte hyvin.
Miksi teet tämän minulle?
Miksi vihaat minua näin paljon?
Äiti!
Ei, pyydän! Auta minua!
Päästäkää irti! Pyydän! Äiti!
Äiti! Äiti!
Äiti, auta!
Äiti!
Valmiina!
Tähdätkää!
Ehkä jonain päivänä voimme olla yhdessä.
Ehkä. Niin.
Rakastan sinua.
Tulta!
Opin kauan sitten, etteivät tarinat ole täysin totta tai pelkkää valetta.
Kukaan ei tiedä täsmälleen, miten se tapahtui.
Jotkut sanovat, ettei Pedro voinut lähteä tästä maailmasta ilman Titaa.
Heidän sielunsa olivat jo kauan sitten sulautuneet yhteen ikiajoiksi.
Pedro.
PERUSTUU LAURA ESQUIVELIN ROMAANIN
Suomennos: Päivi Salo Iyuno