După fuga lui Pedro şi plecarea lui Robertito,
Tita n-a mai gătit cu iubire şi plăcere.
S-a simţit amorţită,
rătăcită într-o lume fără gust, fără aromă.
Nu suport mirosul ăsta.
Acum că nu mai ai pe cine să mulţumeşti...
- E bună. - Aici facem lucrurile ca la carte.
Avem fasole.
Nu mi-e foame. Fina, aruncă lăturile astea.
Fina, nu arunca nimic. E bine să avem mâncare.
Vin bandiţii!
Ascundeţi-vă! Nu scoateţi niciun sunet!
Câtă vreme trăiesc, n-o să intre în casa asta!
CA APA PENTRU CIOCOLATĂ
Sunt foarte speriată.
Tatăl nostru, care eşti în ceruri... Bucură-te, Marie, cea plină de har...
Termină! Taci!
O să ajung în iad, Tita. Nu ştiu nicio rugăciune.
Mama e în stare să facă prostii.
Ce vă aduce aici? Ce doriţi?
Murim de foame. Vrem ceva de mâncare.
Nu hrănim infractori.
Haideţi!
Nu intră nimeni în casa mea!
Priviţi!
Sunt foarte precisă cu arma şi-mi sare ţandra imediat!
- Uşor! - Cine urmează?
Hai să ne respectăm reciproc. Ştii bine că nu-mi tremură mâna.
N-o luaţi în seamă. Intraţi în casă! Luaţi tot!
Plecaţi din casa mea!
Am zis să plecaţi!
Mamă!
- Ai luat-o razna? - Nimeni n-o să fie împuşcat!
Crispin...
Din respect pentru tine, omul cu care am stat la masă,
te rog să îndemni la calm.
Nimeni n-o să păţească nimic.
Benito, Jorge.
Chiar o să faci asta?
Nu vă atingeţi de casă!
Luaţi tot ce puteţi şi urcaţi pe cai!
Haideţi!
Ne pare rău pentru deranj, şefa.
Haideţi!
"Şefa"?
Să nu îndrăzneşti să mă mai umileşti în faţa altora!
N-a mâncat deloc de când am ajuns aici.
Uneori avem impresia că ei fac foame, dar copiii nu mănâncă mult.
Staţi liniştită.
- Nu ştiu cu ce greşesc. - De aia sunt aici.
Copilul nu vrea să mănânce!
Trebuie să se liniştească.
Nu poate mânca dacă e agitat.
Mănâncă! Deja mănâncă!
Când mă întorc, nimic nu ne va mai despărţi.
Ajutor!
Vă rog să mă ajutaţi!
- Ajutor! - Uşor!
- Ajutaţi-mă! - Uşor! Ce s-a întâmplat?
Erau foarte mulţi. Ne-au luat prin surprindere.
Au început să urle "unde-i ascundeţi?".
Intrau în case fără reţinere.
Cine?
Îi biciuiau pe copii ca să le spună unde sunt rebelii.
Dar...
Dar nu v-au găsit, aşa că s-au răzbunat pe copii.
M-au apucat de jupă.
Ştii din ce regiment erau?
Ştii cine-i conducea?
Primeau ordine de la un anumit Muzquiz.
Colonelul te-a abuzat?
Nu. Dar râdea când ne vedea suferind la mâna soldaţilor.
Haide! Haide cu mine!
Ajută-mă s-o curăţ.
- O să-l omor pe colonelul ăla. - Ar trebui să-i omorâm toţi soldaţii.
Moartea lui nu ne ajută.
Dacă rămâne în viaţă, va continua să facă prăpăd.
Ar trebui să-l capturăm ca să-l forţăm să ne spună
toate strategiile lor.
- Cum să-l capturăm? - Nu ştiu.
Trebuie să existe o soluţie.
Niciuna, nici alta.
Îi răpim soţia şi fiul!
- Nu e vina lor. - Aşa-l putem speria!
Ascultă! A trebuit să fug din cauză că vrea să mă omoare.
Nu-mi pot vedea copilul din cauza lui.
Dar aici nu contează răzbunarea.
Cauza e mai importantă decât noi, Juan!
- Nu e personal... - Ajunge!
Gata.
Haideţi să ne ocupăm de Muzquiz!
Ştii ce ierburi ar trebui să folosim, Fina?
Nu chiar. Tu nu-ţi aminteşti?
Astea sunt vechi?
Nu, miros bine.
Nu simt niciun miros.
Tita!
Dacă muncim din greu, vom avea din nou o recoltă bogată.
Ranch-ul nu va mai fi în veci cum a fost.
Nu mai ştiu dacă trebuia să pun coriandru.
Eşti bine?
Da.
Conform reţetei lui Nacha,
pentru a face chorizo în stil nordic e nevoie de 8 kg de cotlet de porc
şi de 2 kg de cap de porc şi de resturi.
Oţetul este încălzit şi se adaugă 1 kg de ardei iute,
ardei iute fără seminţe.
În acea zi, Tita n-a făcut decât să respecte reţeta.
N-a simţit nevoia să experimenteze cu ierburi aromatice,
să adauge o linguriţă de chimen sau un praf de sare în plus.
Tita s-a simţit pierdută.
Nu avea ce să adauge în acel preparat.
Miroase uimitor, Tita! Miroase!
Hai să facem cârnaţii!
"Strânge bine cârnaţii, pentru a elimina aerul."
- Eşti pregătită? - Da.
CHORIZO ÎN STIL NORDIC
Avem nevoie de un tun ca să spargem poarta.
- Dragi camarazi! - Un tun?
Valente vrea să vă spună ceva. Ia loc!
Te ascultăm! Spune-ne!
După cum aţi observat, acum sunt în tabăra bună.
De ce ai dezertat?
Jigodiile alea mi-au ucis fratele.
Era revoluţionar.
Mai toţi soldaţii ştiu de amanta colonelului.
O vizitează în casa pe care i-a cumpărat-o.
Acolo se relaxează. Nenorocitul fumează trabucuri,
bea.
El controlează viaţa amantei lui.
Ea şi menajera ei nu pot părăsi casa.
O vizitează în fiecare joi, la 18:00.
Muzquiz e înnebunit după ea.
Mâine e joi.
Nu, omule. Nu.
Avem nevoie de o săptămână ca să facem o strategie.
Le mai lăsăm soldaţilor lui o săptămână ca să facă prăpăd?
Mergem acolo mâine.
Cine-i acolo?
Bună seara, doamnă! Ce faceţi?
Nu pierde vremea aici, Nicolas.
Au luat totul. Nu mai avem nimic.
N-am venit să vă iau nimic, doamnă. Scuze pentru ora târzie.
Ce doreşti?
Am informaţii foarte preţioase.
Dar nu ştiu ce să fac cu ele.
- Ţi-am zis că nu se pricepe. - A fost amabilă şi punctuală.
Cred că este o doică bună.
Laptele ei nu e bun pentru copil.
Plânge încontinuu.
- Să-l ducem la doctor? - Îi este foame.
Ai zis că nu mănâncă mult. Nu a mâncat deja?
Nu-l pot hrăni pentru că mă dor sânii!
Îmi bagă laptele la loc. N-am mai văzut aşa ceva!
Îi lipseşte laptele mamei lui.
Eu sunt mama lui. Nu l-am alăptat deloc.
A băut doar ceai şi atole. N-a fost alăptat!
Atunci, îi lipseşte laptele altei doici.
A dat să mănânce la început, dar nu mai vrea.
Şi vomită tot ce mănâncă.
Nu mai pot face asta. Vă rog să găsiţi altă doică!
- Îmi pare rău. - Te rog, stai!
Nu, stai, te rog!
Vă rog să-i cereţi mamei să ne reprimească!
Tita trebuie să-i dea atole. Doar asta mânca. Vă rog!
Ce-i aia?
Ce ai făcut, Tita?
Dumnezeule!
- E un semn rău. - Lasă superstiţiile, Fina.
Ai scos aerul din ei? Ce ai făcut?
Ai făcut asta intenţionat, nu?
N-o face pe nevinovata, Tita De la Garza.
Roberto!
Roberto...
Nu mai avem nimic din cauza ta.
Ai risipit totul. Am rămas fără mâncare.
Doamnă!
A venit o telegramă urgentă pentru dv., doamnă!
Robertito e mort.
Treci încoace!
Nu las tristeţea să pună stăpânire pe casa asta! Ai înţeles?
N-are rost să plângem sau să fim triste!
Avem multe de făcut.
Cu tine vorbesc, Tita De la Garza! Nu mă auzi?
Nu mai vreau.
Dacă aş fi plecat cu ele, nu s-ar fi întâmplat asta.
Robertito e mort din cauza ta!
Întoarce-te imediat, Tita De la Garza!
Treci încoace, Tita!
Pedro?
- Pedro! - Am plecat.
Pedro, nu pleca!
Ştii ce-o să păţească familia mea dacă eşti prins!
- N-o să fiu prins. - Şi dacă eşti prins?
Cum rămâne cu planul nostru?
- Dacă nu te întorci? - O să mă întorc.
N-ai cum să te întorci la timp.
- E prea riscant. - Gertrudis, e posibil să mor!
Dacă e să păţesc ceva, mai vreau să-i văd o dată pe Tita şi pe Roberto.
Haide!
La dracu'!
Ce e?
- Ce e? - Robertito...
E bine?
Ce-i cu Robertito?
Se temeau c-o să sufere la mâna colonelului.
- Aşa că au plecat în Texas. - Ce?
N-a mai vrut să mănânce.
Robertito a murit.
Nu, nu!
Nu-i adevărat.
El l-a omorât!
Unchiul meu...
Unchiul meu l-a ucis pe Robertito!
Îmi pare rău.
Pedro, unde te duci?
Pedro!
Pedro a cedat în acea zi.
Suferinţa din el a explodat.
- Nenorocitul! - Haide!
Pedro! Să mergem!
În acel moment, răzbunarea morţii fiului său a devenit singurul plan.
Chiar dacă Pedro ar fi respectat planul, am considerat mereu
că rezultatul avea să fie acelaşi.
- Cine a făcut asta? - Muzquiz!
Dar unii cred c-a fost vina lui Gertrudis,
că schimbul de focuri a început după provocarea lui Muzquiz.
Ne-aţi crezut proşti.
Mi-ai omorât fiul!
Tu l-ai omorât!
Cred că nici măcar cei prezenţi nu ştiu ce s-a întâmplat.
Plecaţi!
Un singur lucru e cert, Muzquiz şi soldaţii lui erau pregătiţi.
Pedro!
L-au capturat pe Pedro
şi au respectat înţelegerea, lăsând-o pe Gertrudis să plece.
S-a ţinut de cuvânt?
Gertrudis e teafără. A fugit.
Iar Pedro Muzquiz?
L-au prins federalii.
Sunt mulţumită.
Asta nu e suma convenită. Mi-aţi dat jumătate.
Îţi dau restul banilor după ce confirm informaţiile.
Daţi-mi suma convenită.
Asta nu depinde de tine, Nicolas.
Tita.
Tita!
Uite ce am găsit!
Sunt cele care-ţi plac. Mănâncă!
Nu vreau.
Dar n-ai mâncat nimic.
Eşti rece. O să faci pneumonie.
E cald în casă.
- Haide! - Nu vreau.
Te rog să mă laşi în pace.
Tita, oricum trebuie să vii.
Mama ta aşteaptă să-i pregăteşti baia.
Tita De la Garza.
Cum am putut uita asta?
Îi pregătesc imediat cada.
Hai să vedem, mamă! Intră! E fix aşa cum îţi place.
Lavanda o să te ajute să dormi ca o regină!
- Ce faci? - Vrei să te dezbrac?
- Nu te descurci singură. - Cu cine crezi că vorbeşti?
Repede! Apa se răceşte! Uite ce bună e apa!
- Am pus uleiurile care-ţi plac! - Controlează-te!
- Nu vrei să faci baie? - Calmează-te!
Nu mai am nici energie, nici motive ca să te servesc.
S-a terminat. Nu sunt sclava ta.
- Dacă l-au omorât? - Pedro e sânge din sângele lui.
O să fie mereu nepotul colonelului.
Trebuia să ne întoarcem după el.
Lasă gândurile şi întinde-te! Spune-mi când eşti pregătită.
Povesteşte-mi ceva.
Distrage-mi atenţia!
Ce să-ţi povestesc? Cum să-ţi distrag atenţia?
Dacă ne-au lăsat să scăpăm?
A fost un fiasco. Încă-mi bubuie capul. Haide!
Muşcă din asta!
Eşti pregătită?
Tita nu ştia asta,
dar viaţa ei avea să se schimbe complet în acea zi.
Tita.
Pedro e la spital.
E grav rănit.
L-au împuşcat?
- Da. - Nu mă minţi!
- E mort? - Ţi-am zis că-i rănit.
- E bine? Tatăl lui ştie? - Nu ştiu altceva.
- Cine ţi-a zis? Unde este? - La spitalul San Carlos.
Grăbeşte-te! Trebuie să plecăm!
- Cât facem până la spital? - Nu ştiu.
Te rog să te grăbeşti.
Aici nu-i spitalul San Carlos.
Mamă?
Domnişoară, te rog să vii cu mine.
Mamă?
Ce se întâmplă?
- Mamă? - O să fii bine aici.
De ce-mi faci asta?
De ce mă urăşti atât de tare?
Mamă!
Ajutor!
Daţi-mi drumul, vă rog!
Mamă!
Ajută-mă!
Mamă!
Pregătiţi-vă!
Ţintiţi!
Poate vom fi împreună într-o zi.
Da, poate.
Te iubesc.
Trageţi!
Am învăţat de mult timp că nu există poveşti complet adevărate sau false.
Nimeni nu ştie ce anume s-a întâmplat.
Unii spun că Pedro n-a putut părăsi lumea asta fără Tita,
fiindcă sufletele lor, acum multă vreme,
s-au contopit pe vecie.
Pedro.
Traducerea şi adaptarea ALEX HANGANU