Ja, dansandet fortsätter under tredje delstatsmästerskapet i swingdans.
På golvet syns just nu Christine Sims och Alex Ivanov.
Det här paret har dansat ihop sen tonåren.
Vet du vad jag har hört? De har just förlovat sig.
Sims och Ivanov har haft ett fenomenalt år och den här finalen är inget undantag.
Cha-chan och rumban var magnifika och deras swing är elektrisk.
Vinner de i kväll kan de lyckas med nåt som inget annat danspar har klarat,
nämligen att vinna tre nationella mästerskap på raken.
Då ska vi se om de kan knyta ihop säcken på detta fenomenala år.
Åh nej.
Ett litet misstag och de är ute ur tävlan.
ÅTTA ÅR SENARE
- Vad tycks? - Jättefint, pappa.
- Lite högre kanske? - Det är perfekt.
Om du säger det.
- Då fäller vi ihop den. - Okej.
Så där ja.
Andrew fyller år på lördag.
Jag har lovat att baka min berömda linzertårta.
- Den med hallonsylt? - Just precis.
Vilken lyckost.
- Vad blir jag skyldig dig? - Det blir 24,50 dollar.
Åh, kära nån.
Jag glömde plånboken hemma.
Jag sätter upp en nota åt dig. Ingen linzertårta utan hallonsylt.
Vad skulle jag göra utan dig, kära Jennifer?
Mrs Gregory!
Christine! Jag hörde att du var hemma.
Mamma hann nog meddela halva stan innan planet landade.
Du kom ju nyss, du ska inte behöva jobba.
- Jag ger dig gärna ett handtag. - Jag har två välfungerande händer.
- Ska du stanna länge? - Några veckor.
Hon har ett nytt jobb i Seattle. Vad var det nu?
Det är en konsultfirma som jobbar inom HR-...
HR, alltså.
...och optimeringsstrategi.
Vad nu det betyder.
Men ända borta i Seattle? Vi har jobb i Appleton.
Men inte med hörnkontor och utsikt över Space Needle.
Ska jag sätta upp nåt mer inför festen?
- Du kan hämta några av krukväxterna. - Uppfattat.
Vart är du på väg?
Jag tänker i alla fall hjälpa pappa.
Där fick hon dig.
Gumman, det är strax lunch. Jag ska träffa din pappa på gården.
- Kan du låsa? - Ja, visst.
Jaha...
Får jag bara...?
- Tack snälla, det går fort. - Det är ingen brådska.
- Stänger ni redan? - Bara över lunchen.
Jaha... Det här är verkligen en småstad.
Okej.
- Kan jag hjälpa dig? - Det går nog bra, tack.
- Jag har nog kollat alla hyllor. - Två gånger.
Säg vad du letar efter, så kan jag säga om det bränns.
Papper, en linjal, lim...
På sidan där. Hyllan du inte kollade.
Jaha. Så...
Ursäkta.
Det var...
Där ska den stå. Ursäkta, det var länge sen jag besökte en butik.
Jag brukar skicka efter mina varor via en app, och...
Ja. Du vet, man slipper stå i kö och kallprata med kassörskor.
Det har förstås varit trevligt att prata med dig.
- Underbart. Angenämt. - Man tackar.
Förlåt. Det är bara...
Det har redan varit en lång dag och jag har knappt sovit på flera veckor.
Vi säljer kamomill.
- Eller valeriana kanske. - Jaså?
Ja. Det är en rot. Min farfar använde det jämt.
Lite innan läggdags så sover du som en stock.
Tack, men jag tror att jag nöjer mig med det jag skulle ha.
Jaha.
Åh, och glitter.
FÖR SÄKERHETS SKULL
- God morgon! - God morgon.
Hur många ägg vill du ha?
Bara rostat bröd och kaffe. Är det här till mig?
Om du tror att jag låter dig lämna huset på tom mage får du tänka om.
Vad åt du på den där skolan?
- Nu vågar jag inte berätta. Två ägg, tack. - Rätt svar.
- Jösses. - Vad är det med dig, då?
Charlotte rymde ur fållan igen.
Stövlarna!
Oj, förlåt!
Hon stod och betade på baksidan.
En helt oplogad bit ängsmark är ju rena drömmen.
Jag förstår inte. Jag har lagat fållan tre gånger den senaste månaden.
Ändå lyckas hon smita.
Vem är mest envis, du eller geten?
- Det vet jag. - Tyst med dig.
Christy, hämtar du en skjorta åt din pappa?
Javisst.
Tack, gumman.
Jäklarns.
BRÅDSKANDE
HYRESHÖJNING: SIMS LANTHANDEL
- Charlotte vinner alltid, det vet du. - Jag vet.
Mamma? Pappa?
Vad är det här?
Banken bytte ägare förra året, gumman. De nya ägarna gjorde vissa förändringar.
De har höjt hyran för ganska många i stan.
Med hur mycket?
Väldigt mycket.
- Varför har ni inte sagt nåt? - Vi ville inte göra dig orolig.
Vi hoppades att vi skulle hinna komma på en lösning, men...
Vad innebär det här? Kommer ni behöva lägga ner butiken?
Nej, vi har några som är intresserade av att ta över kontraktet. Läget är utmärkt.
Vill de rädda butiken eller starta nåt helt annat?
Vem vet. Det finns väl de som ser det som en bra investering.
Nu ska vi ta vara på tiden vi har kvar.
Vi måste kämpa emot!
Det är inget vi kan påverka.
- Chris? Vart ska du? - Jag kommer sen.
Men frukosten, då?
- Hej, Candace. - Hej, Christy!
Är Ben inne?
Tyvärr, han är ledig den här veckan. Han är i stugan.
Men om det är viktigt kan jag försöka nå honom.
Jag hade en fråga bara. Det kan vänta.
I så fall kan du ta det med mr Russell.
- Mr Russell? - Han började för ett par månader sen.
Ben ville ha mer tid med familjen och anställde honom.
Så om du undrar nåt kan han säkert svara.
Han har jobbat på en tjusig byrå i Chicago.
- Vilken grej, va? - Och nu är han här?
Ja, han har ett möte just nu. Men om du kan vänta lite...
Se bara till att spara alla kvitton om du tänker dra av utgifterna.
Om du har frågor är det bara att höra av dig.
- Toppen, tack så mycket. - Mitt nöje.
Just det, jag har nåt åt dig. Jag fick dem av Penny.
Penny?
Min höna.
Oj, wow. Det behövde du verkligen inte.
Jag insisterar.
Christine!
- Jag hörde att du var tillbaka. - Hej.
- Vad kul att se dig. - Detsamma.
- Vi ses på festen. - Hej då.
- Tack. - Tack själv.
Mr Russell, Christine hade en fråga åt Ben.
- Har du tid att ta det? - Javisst.
Hej igen.
Hejsan.
Så ni har träffats?
Det var igår som...
Har du sovit gott? Du ser bra ut.
Mycket bra. Tack.
Jaså, valerianan.
Du hade en fråga?
Jag väntar gärna på Ben. Han kan vår familjehistoria.
Men tack, mr Russell.
Matthew. Jag finns här om du skulle ändra dig.
Okej.
Vill nån av er ha de här?
Jag är allergisk.
Jag bor på en bondgård.
- Vad ska göra av dem? - Jag hade stekt dem eller lagat omelett.
Okej.
- Ses vi i eftermiddag? - Kommer din mamma sälja sitt iste?
Ja. Kom förbi. Vi ställer undan ett glas åt dig.
- Vad händer i eftermiddag? - Skördefesten på stora gatan.
Just det, mrs Tremblay ringde. Hon kommer att bli lite sen.
Okej, skicka in henne när hon kommer bara. Hon betalar väl inte med ägg, hon också?
Det är inte alla i den här stan som har hönor.
Hon har bin.
DANSSTUDION INSPIRE
Mamma, jag har redan haft fem kunder idag. Förstår du inte vad lanthandeln betyder?
Appleton behöver den.
Jag håller med dig, men vi har inget val.
Inte än. Men om vi lägger manken till?
Inget varar för evigt.
Ett ögonblick.
Hallå där.
Visst är de fina?
Det är gerbera, va?
Du kan dina blommor.
Jag planterade några, men de vissnade.
De behöver mycket sol. Har du många träd i trädgården?
Ett stort träd.
Där har vi nog boven.
Är du här ensam?
Nej, min pappa står och pratar med nån.
Pappa!
Taylor, jag har ju sagt åt dig att inte försvinna så där.
- Förlåt. Jag tittade bara på blommorna. - Jaha.
Nej, men hej igen. Igen.
Hej.
Tänk att vi har sprungit på varandra tre gånger de senaste 36 timmarna.
Så är det i en småstad. Ge mig en vecka så vet jag din skostorlek.
Pappa, hon säger att trädet gör att mina blommor inte växer.
Det kan vara så. Det är värt att undersöka.
Vi kan nog hitta en annan plats.
Jag kan den här! Vi lärde oss den på dansen. Får jag?
Det går bra. Jag tittar på.
Hon går på dans på Inspire-studion.
Jag tänkte att det var ett bra sätt att få nya vänner. Hon älskar det.
Hur länge har ni bott i Appleton?
Snart tre månader. Hon är orsaken till att jag behövde köpa lim och linjal.
- Skolarbete. - Okej.
- Kom igen, pappa! - Va? Jag...
Jisses.
Jag kan inte stegen. Jaha.
- Sen när tackar du nej till squaredans? - Jag hjälper mamma med försäljningen.
Hon klarar sig utan dig i nån minut.
- Okej, då. - Kom nu.
Och byt.
Där har vi henne!
- Jaha. Så där ja... - Okej.
Jag vet inte hur man gör. Det är min första gång.
- Ser bra ut. - Tack.
Min mamma tvingade i väg mig på danskurs när jag var tonåring.
- På riktigt? - Ja.
- Vad tror du om det här? - Vad gör... De har inte...
Utmanar du mig? Okej, då. Jag får väl anpassa mig.
- Ja! - Och sen...
Och så lasson. Lite av den... Jag har det fortfarande i mig.
Ja. Du dansar ju bra.
- Hur länge dansade du? - Fem år.
Du gillade det, va?
Jag var enda killen bland en massa tjejer. Det var toppen.
Jag ska nog gå till min...
Ja. Mina föräldrar har en trädgårdsfest i morgon. Vill du och Taylor komma?
- Fest? - Ja. Det blir kul.
Ett bra sätt att lära känna grannarna.
- Det låter toppen, tack. - Okej!
Oak Grove 42, kl. 10. Vi kommer.
- Okej. - Tack.
Hallå, tjejen!
Tack för det.
Första gången jag provar squaredans!
- Hej! - Herregud!
Hon är här! Jag hörde att du var tillbaka, men du har inte kommit förbi studion.
Det var mitt nästa stopp.
- Jag har saknat dig. - Detsamma.
Vet du vad, du kom precis i rättan tid. Får det lov att vara en lott eller tio?
Visst.
Vi samlar pengar till en utflykt.
Några av mina elever ska tävla i delstatsmästerskapet i swingdans.
Tävlingen hålls i stan i år.
Ska du tävla? I 35 år och uppåt-gruppen, antar jag?
- Minns du när det lät så gammalt? - Ja.
Nja... Alltså, jag hade tänkt ställa upp. Men lårmuskeln trilskas, så jag låter bli.
Men prispotten ser inte dum ut i år.
- Wow. - Eller hur?
Här borta!
- Middag i kväll? - Ja!
- Kom förbi när jag har stängt. - Okej!
Okej? Toppen.
- Det känns som ett helt liv sen. - Saknar du det?
Jag antar det. Det var en så stor del av mitt liv.
Men... med tanke på hur det slutade...
Du måste komma på några lektioner när du är här. Eleverna skulle älska det.
Ja, självklart.
Jag kommer ihåg när vi gick till butiken efter dansen och köpte godis.
Min mamma uppmuntrade oss alltid till hälsosamma val.
- Hon är på mina elever om det också. - Jaså?
Jag fick just veta att mina föräldrar inte har råd att hålla öppet länge till.
- Va? Hur är det med dem? - Det har nåt med banken att göra.
Jag kan inte föreställa mig stan utan Sims lanthandel.
Jag vet att jag skulle kunna lösa det om jag bara hade mer tid.
Synd att du har slutat tävla.
Nej, du.
Visst, det är en chansning. Men du har vunnit mästerskapet förut.
Jag har inte dansat på åratal.
- Du hinner skaka av dammet. - Jag behöver en jordbävning.
Prispengarna kan köpa dig mer tid.
- Även om jag ville ställa upp... - Vilket du vill.
Vem skulle jag dansa med?
Du kan alltid ringa Alex.
Säg att du skämtar. För det första har han Kelly.
Kelly är nygift och tar ledigt ett år.
Jag lovade mig själv att aldrig tävla med honom igen.
Han krossade ditt hjärta.
Men om det nånsin skulle vara läge att släppa det där så är det väl nu?
Kom, nu går vi.
Kolla in ladan. Vad fint.
- Vad fint det är här. - Tänk på vett och etikett nu, pappa.
Säg tack, ha inga armbågar på bordet och så erbjuder du dig att hjälpa till.
Jag ska försöka.
Duktig pappa.
- Hej! - Hallå där!
- Ni kom! - Ja, vi hittade hit.
Och du har en slips?
Ja. Du sa ju att det var en trädgårdsfest?
Ja, med trädgårdsarbete. Man planterar blommor...
- Trädgårdsarbete. Jag missade den biten. - Ja.
Jag är ledsen.
Jag förstår om du vill skippa det här. Det är en snygg kavaj.
Man tackar. Men nej, jag tänker att vi ska plantera med stil.
Underbart.
- Ja, du träffade ju Taylor som hastigast. - Hej, Taylor. Kul att träffas ordentligt.
- Jag heter Christine. - Trevligt att träffas.
Mamma, har vi nåt som Taylor kan ha över sina jättefina kläder?
Jag kan nog hitta nåt. Kom med mig, fröken Taylor.
Gå, du.
- Så snällt, tack. - Javisst.
Det här är ju...
- Vilket ställe. - Ja.
Det låter nog konstigt, men det är första gången jag besöker en bondgård.
- Jag är från storstan. - Det syns på kläderna.
- Ja, precis. - Vill du ha en rundtur sen?
Hemskt gärna.
Okej. Nu är det dags för trädgårdsarbete.
- Följ mig. - Okej.
Hej, allihop. Det här är Matthew.
Hej, allihop.
- Han är här för att arbeta. - Ja. Jag är klädd för det.
Jag är inte rädd att lorta ner mig. Så säg bara vad jag ska göra.
Ja.
När jorden är väl bearbetad behöver rötterna ett 30 cm djupt hål.
Vi delar upp oss i par och sätter i gång.
- Får jag vara med dig? - Självklart.
- Din gamla pappa, då? - Du kan vara med mig, snygging.
Jajamän.
Så där ja.
Okej. Jättebra.
- Det blir bra. - Här nånstans.
- Vi sätter dem... - Med två cm mellanrum?
Ja, perfekt! Du kan redan det här.
- Och så handskarna. - Titta bara.
Nå, vad tycks?
Inte de bästa kläderna för trädgårdsarbete...
- Mycket elegant. - Du har handskarna.
Gräv ett hål. Där kan du gräva.
- Så där. Vi tänker likadant, mrs Gregory. - Det blir jättebra.
Ja. Vi vill ha jämna mellanrum. Perfekt.
Varför planterar vi vårlökar på hösten?
De behöver faktiskt kylan för att kunna blomma.
- Du kan sätta nästa. - Tänk om jag förstör den?
Det kommer att gå jättebra. Och jag är ju här.
Varsågod.
Så, perfekt!
- Det går super. Men vi behöver äppelcider. - Okej.
- Matthew verkar trevlig. - Ja.
Och han kan klä sig.
Ett litet missförstånd, men han skötte det snyggt.
Är det en så bra idé att träffa nån när du ska flytta till andra sidan landet?
Nej, det är inget sånt. Jag ville bara vara en god granne.
Då hade jag fel.
Ben ringde och sa att du hade tittat förbi kontoret.
Han kanske kan hjälpa till.
Vi har redan pratat med honom. Han var den första vi ringde.
Vi kan helt enkelt inte få fram så mycket pengar så snabbt.
Amanda tycker att jag ska ställa upp i delstatsmästerskapet.
Jag trodde att du hade slutat med tävlingsdans?
Ja, men prispengarna skulle täcka hyreshöjningen i över ett år.
Du har hjärtat på rätta stället, men...
Du ska inte behöva axla den här bördan. Du har en underbar framtid som väntar.
- Våra problem ska inte påverka dig. - Era problem är mina problem.
Men det blir nog inget av danstävlingen. Jag har inte ens en partner.
- Men vi kommer nog på nåt. - Det gör du säkert.
Ursäkta. Jag tänkte se om du behövde hjälp med äppelcidern.
Tack, Taylor. Vad omtänksamt av dig.
Det är regel nummer tre.
Vad odlar ni här, då?
Sallat, tomater och alla möjliga grödor. Och så säljer vi allt i butiken.
Och där borta?
Jaså, baksidan. Den har inte brukats på länge.
När jag var liten odlade vi enbär där.
Men de har inte nog med arbetskraft, så nu går getterna där och betar ibland.
- Vad gulligt. - Ja.
- Hur var det att växa upp på en gård? - Det var nog så jag fick min arbetsmoral.
Jag hjälpte till här, innan dansen tog över.
Jobbet började innan solen gick upp.
Jag beundrar den hängivenheten. Och förmågan att inte snooza på morgonen.
Bönder brukar inte ha sömnproblem.
Efter en dag av hårt slit somnar man så fort man lägger huvudet på kudden.
Det måste jag prova.
Taylor, vi måste sticka nu. Var är du?
Där är du ju. Hur är det?
De kommer nog inte klara sig. Jag flyttade bort dem från skuggan.
Då är det väl nåt annat.
Varför vill inget växa? Vad gör jag för fel?
Jag vet inte, gumman. Jag vill hjälpa dig, men...
Jag vet att du är frustrerad, men du kommer att lösa det här.
För du är väldigt smart.
Precis som din far.
Du fixar det här. Men nu ska vi till dansen. Vi löser det.
Okej.
Okej, tjejen. Jag hämtar dig klockan fem.
Jag ska väl till Cammie?
Nej. Jag slutar tidigt idag, så det blir du, jag och pappas extra goda lasagne.
Visste du att Christine har varit proffsdansare?
Nej.
Har hon?
Fröken Amanda sa att hon var sex år i danskransen.
"Branschen".
Hon är jätteduktig. Jag såg en video med henne igår.
- Du gick på dans i min ålder, va? - Det gjorde jag.
Var du duktig?
Jag var okej, men du skulle helt klart utklassa mig.
Men trots att det var länge sen glömmer man väl aldrig? Som med cykling.
- Okej, ut med det. - Vadå?
- Du fiskar efter nåt. - Nej.
Du...
Christine behöver en partner till en danstävling!
Gumman, det finns nog många som skulle passa mycket bättre än jag.
Du säger jämt att vi måste hjälpa de som behöver hjälp. Regel nummer tre.
Just det. Vett och etikett-boken.
Om det hade med skatter att göra skulle jag ställa upp,
men det här är nog lite utanför pappsens bekvämlighetszon.
Men hon har varit så himla snäll mot oss.
Jag vet, gumman. Det är en väldigt omtänksam tanke.
Du är så snäll. Och jag älskar dig.
Okej, ha så kul nu. Vi ses sen.
Okej. Dagens lektion blir lite annorlunda. För vi har en speciell gäst.
Där har vi henne.
- Det här är Christine Sims, som ni vet. - Hejsan!
Ni vet också att Christine är en mycket duktig tävlingsdansare.
- Ni har ju sett videorna. - Snälla, kolla inte på dem.
Christine kommer att vara med och ge lite råd under dagens lektion.
Det är jättekul att vara här med er.
Det var faktiskt här jag började dansa. I just den här dansstudion, för länge sen.
Tjusiga piruetter kräver en spänd mage.
Så håll i stången, gå upp på tå och spänn magen.
Bra. Då blir det lättare att göra piruetter. Så här.
Såg ni?
Okej, spänn magen. Hälarna ihop. Och spänn ordentligt.
Hälarna ihop. Tårna... Ja, perfekt. Det är jättebra.
- Tack för att du kom idag. - Det var jätteroligt.
- Ursäkta, Christine? - Hej!
Jag flyttade mina blommor, men det verkar inte funka.
Det har bara gått en dag.
Men om du vill kan jag komma och titta.
- Kan du? - Om din pappa går med på det.
Hej, T. Dags att gå.
Jag tror definitivt att han kommer att säga ja.
- Christine! - Hej! Tack för att du kom.
- Hej. - Hej.
Okej, då tar vi oss en titt.
- Är det här allt? - Ja.
Okej. Jaha...
Det är väldigt lerig jord.
Har du bara tagit jord från trädgården och stoppat den i krukorna?
Nåt åt det hållet. Jag...
Det är okej. Vi säljer jättebra växtnäring i butiken.
Men det kanske är lättare att beställa på nätet?
Jag kommer förbi i morgon.
Okej. Jag ber mamma lägga undan lite.
Och tagetes. De skulle passa perfekt här och de är väldigt lättskötta.
Tycker du om lasagne?
Ja.
Vill du stanna på middag?
Visst, okej.
- Som tack. Kom, då. - Okej.
Jag kan inget om sånt här.
Matlagning däremot...
Okej, Taylor sitter med läxorna.
Men jag behövde lova att vi två skulle ha jättetråkigt utan henne.
- Hon är en fin tjej. - Hon betyder allt för mig.
- Men vad gör du? Du är vår gäst. - Det är ingen fara.
Du har redan varit så snäll och hjälpt till med trädgården.
- Det verkar väldigt viktigt för henne. - Ja. Jo...
Vi hade en takträdgård i vår förra lägenhet.
Jag tar den.
Den var stor, med en massa blommor, och det var hennes absoluta favoritplats.
Varför lämnade ni Chicago?
Jag ville få ut Taylor ur stan.
Jag tänkte att det vore bra med en nystart för henne. Ja, för oss båda faktiskt.
Min fru gick bort för några år sen och det sitter många minnen i väggarna.
- Jag beklagar. - Det är okej.
Vill du ha mer vatten? Jag har lite druvjuice.
Jag hade köpt vin om jag visste att jag skulle äta middag med den lokala kändisen.
Så jag är avslöjad?
- Så funkar det i en småstad. - Just det.
Hallå där.
Kanske lite...
- Mintchoklad är min favoritsmak. - Eftersom den är godast.
- Ja! - Ja?
Ja. Får jag hjälpa till?
- Sitt, snälla du. - Okej.
Tillåt mig.
Får jag fråga varför du slutade dansa? Vad hände?
Jaha, ja. Visst.
Min partner, Alex, Alex Ivanov,
var en väldigt intensiv och väldigt begåvad rysk pardansare.
Han och hans föräldrar kom hit från Moskva när han var 15. Vi började dansa direkt.
Han lyfte mig, helt klart. Och vi var väldigt framgångsrika i åratal.
Vi var nära att vinna vårt tredje nationella mästerskap.
- Wow. - Ja.
Men så var det dags för det stora finalhoppet.
Barofski-hoppet.
- Tack. - Varsågod.
Ja. Men...
Vi fick ingen kontakt och jag hamnade på golvet.
Det är en lång historia. Men vi skildes åt strax efter det och sen gick jag vidare.
- Jag beklagar. - Nej då.
Så gott.
Det finns nog en mening med allt. Jag tog en examen i företagsekonomi.
Jag insåg att jag är bra på det och jag stormtrivs.
Nästa månad börjar jag faktiskt på en stor konsultfirma i Seattle.
- Vad häftigt, grattis. - Tack.
Strategiutveckling, optimering och sånt?
Ja. Precis.
Ja. Så det var kul med dans, men det var dags att gå vidare.
Men du vill tävla igen?
Småstad.
- Ja. Småstad. - Taylor råkade höra dig nämna det.
Jag funderar på saken. Man kan vinna ordentligt med pengar.
Och...
...banken höjer hyran för mina föräldrars butik.
De kommer att få stänga innan årsskiftet.
- Förfärligt. - Ja. Det är det verkligen.
Och inte bara för dem, utan för alla. Den här stan behöver Sims lanthandel.
Men jag måste hitta en ny partner och jag är helt ur form.
Så det blir nog inget i slutändan.
Jag ställer upp.
Du behöver en partner. Här är jag.
- Det kan jag inte be dig om. - Det gör du inte heller.
Jag vet att jag inte är nån Fred Astaire, men jag kan lära mig. Lite har jag i mig.
Jag är jättebra på att hantera stress.
Jag spelade collegebaseboll i division 1 tills jag blev skadad.
Du och jag kan börja. Om nån bättre dyker upp har du redan ett försprång.
Menar du allvar?
Jag erbjuder mig, för jag vill hjälpa till.
Okej, men...
Det är tre danser: kval, semifinal och final.
Det är korta danser, men vi skulle behöva träna varje dag.
Jag kan sluta kl. 16.
- Det är en ren chansning. - Alla gillar väl en underdog?
Kom igen. Vad säger du? Det blir kul!
Okej.
Hurra!
- Du ser? Vi har redan en hejarklack. - Det kommer att behövas.
Hallå där, tränaren.
Vi behöver inte vara så formella.
Jag är inte lika flexibel som förr, visar det sig.
Är du säker på det här?
Du kan ångra dig. Jag lovar att inte bli sur.
Jag må vara lite ur form, men...
Okej, väldigt. Men jag kan nog lära mig några enminutersdanser på tre månader.
Tre veckor.
- Då ska vi nog börja. - Ja. Bra idé.
- Okej. - Okej.
Först och främst, hållningen. Där.
Ja, mycket bra.
Bröstet ska upp, men inte ut. Och...
Bra. Det är perfekt.
- Okej. Nu, då? Ska vi snurra igen? - Okej. Ja, bra.
Minns du? Handen precis ovanför mitt huvud.
- Bra. Och... det här hållet. Bra. - Bara...
- Ja, det kändes bättre. - Bra!
- Nu binder vi ihop det med armrullningen. - Den är så svår.
- Du fixar det. - Ja, nu kör vi.
- Du fixar det här. - Ja.
Bra. Redo? Okej.
Baksteg, trippelsteg, dubbelsnurr och baksteg...
- Inte "armkrossning". - Precis.
-"Armrullning." - Precis. Bra. Okej.
- Vi skippar det och gör nåt roligare. - Snälla.
Okej. Du verkar stark.
Så...prova det här. Sträck ut armarna rakt framåt.
Okej.
- Under mina. - Här?
Ja, jättebra. Okej, och lyft.
- Uppåt? - Det är den traditionella riktningen.
- Jaha, jag var bara... - Okej?
Tre, två, ett, och...
- Ja, bra! - Det var...
- Aj! - Oj!
- Oj, förlåt mig! - Det är lugnt. Sånt händer.
- Nej. - Det är lugnt.
Okej. Vi provar en gång till.
- Okej. - Ja.
- Allt bra? - Bara bra.
Okej. Redo? Och...
Baksteg, trippelsteg, dubbelsnurr, baksteg, trippel...
- Bra. Långsamt. Och så gå. - Gå.
Okej, jag måste ta lite vatten. Förlåt.
- Okej. - Jag ska bara...
Ja, det går bra.
Okej.
- Har du några treor? - Tjuvkikar du på mina kort?
Hallå!
Hej, gumman. Hur gick det att öva?
Jättebra. Har vi några frysta ärtor kvar?
Ja. Men om du är hungrig har jag lagat grytstek till middag.
- Ni har lite att jobba på, eller? - Ja, lite.
- Det var bara första dagen, det löser sig. - Ja.
- Ska jag lägga upp en portion? - Nej, jag går upp och tar ett bad.
Ett väldigt långt bad.
- Men det går jättebra. - Bra.
Ha så skönt.
- Fyror. Har du några fyror? - Finns i sjön, min kära.
- Tack igen för att vi får använda studion. - Självklart. Hur gick det?
Tja, två timmar och vi hann inte riktigt klart med första sekvensen.
Han kommer in i det. Han har en grym lärare.
Jag hoppas det. Jag visste ju att vi skulle börja från noll, men...
- Det viktigaste är avslutningen. - Precis. Ja.
Och han är en bra partner. Han lyssnar verkligen.
Vad är det för partnerskap egentligen?
Vad menar du?
Taylor berättade allt om er middag.
Nej, det är inget sånt. Dessutom åker jag till Seattle snart.
Ja, för ditt konsult-optimerings- "ingen vet vad du jobbar med"-jobb?
Exakt.
- Jag fick fram dokumenten du bad om. - Toppen.
Jag kikar på de senaste hyreshöjningarna. Sims lanthandel är en populär butik, va?
Ja, den har funnits i generationer. Vad vore stora gatan utan den?
Jag hörde av en källa att de kan behöva stänga.
Vilken källa?
Min frisörs kusins fästman.
Det verkar trovärdigt. Tack.
Vill du ha nåt annat? Jag tänkte hämta lite kaffe.
Nej tack, jag dricker te numera. Jag har en del honung som måste gå åt.
- Mrs Tremblay. - Mrs Tremblay.
Jag kommer strax.
Alex?
Det var inte igår.
Vad fin du är.
Tack. Vad gör du här?
Jag flög hit för delstatsmästerskapet.
- Ska du tävla i delstatsmästerskapet? - Det stämmer bra.
Var inte din partner på smekmånad eller nåt?
Har du koll på mig?
Nej. Amanda nämnde det.
Men du har ju alltid sagt att swing var en amatördans.
En dans för bröllopsfester, inte tävling.
- Vi brukade ju dansa swing. - Ja.
Men bara i en femdanskombo, med cha-cha och rumba och...
Du vet, de "riktiga" danserna?
Är inte du för bra för det?
Jag behöver prispengarna.
Vårt träningscenter måste renoveras.
- Vem dansar du med? - Jag har några alternativ.
- Tänk att jag sprang på dig. Så otippat. - Det är mina föräldrars butik.
- Jag hörde att du var i New York. - Har du koll på mig?
Kanske det.
Det blir 1,50 dollar.
Jag är här några veckor, så vi ses väl i krokarna.
Ja.
Det var overkligt att ses igen. Han ser likadan ut.
- Jag gillade aldrig den pojken. - Pappa...
Det gjorde jag. Han tog med blommor när han kom på middag. Det var så rart.
Om Alex tävlar har jag och Matthew inte en chans.
- Så brukar det inte låta från dig. - Det är bara så det är.
Att vinna är inte viktigast.
Jo, i det här fallet.
Sen när har du backat för en utmaning?
Där ser du. Jag visste att vi skulle ses igen.
Har Amanda bett dig hälsa på danseleverna?
Jag tittar alltid in när jag är i stan. Man får inte glömma sitt ursprung.
Du glömde nämna att du också ställer upp i delstatsmästerskapet.
Gjorde jag?
Ja, det gjorde du. Så vem är han?
- Vem? - Din partner.
Är det Stevens?
Cortez?
Garcia. Du fick honom att göra comeback, va?
Nej. Det är ingen du känner.
Jag känner alla.
Matthew Russell.
Russell?
Ja. Han rör sig inte i nationella danskretsar.
Collegedans?
Redovisning.
- Dansar du med en amatör? - Ja. Men han har viss utbildning.
- Verkligen? - Ja.
Ja, han har gjort stora framsteg och det kommer att gå jättebra.
Hej. Jag har övat hela helgen och jag kan äntligen nå mina tår.
Hej. Hallå... Ursäkta.
Hej. Matthew.
Alex.
Alex?
Alex. Okej.
Jag har hört mycket om dig.
Bara bra saker, hoppas jag.
Jaha, ni ska få öva i fred.
Jag vill inte att ni ska gå miste om en enda minut.
Så det var din före detta danspartner?
- Ja. - Han är...
- Han är ganska intensiv. - Ja.
- Nu sätter vi i gång. - Nu kör vi.
- Okej. En gång till. - Ja.
Baksteg, trippelsteg, dubbelsnurr, baksteg, ett och två,
gå och gå, och sen.
Vad händer där?!
Okej, kom igen. Vi tar det igen. Jag fixar det här.
- Som sagt, jag är tävlingsinriktad. - Du är duktig.
Det är inte sant.
Du måste sluta tänka så mycket och börja känna. Här, ta min hand.
Det är ett givande och ett tagande, ett samband.
Känn sambandet. Känn glädjen i att vi rör oss tillsammans.
Dans är samverkan och att ha kul.
- Du måste sluta tänka så mycket. - Jag har aldrig varit särskilt bra på det.
Jag har en idé. Är du ledig i kväll?
Det är möjligt.
Jag vill att du möter upp mig. Det kommer att hjälpa.
- Hej. - Hallå där.
Då var vi här.
Det hade jag inte väntat mig.
- Vad hade du väntat dig? - Jag vet inte. Nåt lite mindre... country?
Men... jag gillar det.
- Okej! - Det här ska bli kul.
Vi brukade komma hit och dansa.
Inga domare, inga priser. Bara för skojs skull.
- Ja, en fristad. - Ja.
Om vi lämnar klassrummet kanske det inte känns som en läxa.
Bra tänkt.
Wow, du skojade inte. Han är jätteduktig.
Ja.
Nåt att dricka?
Nej, det tar vi sen. Dansgolvet väntar.
- Redan? Pang på? - Ja, sir.
- Okej. - Nu kör vi.
Då kör vi.
Då så.
- Okej. - Okej.
Redo? Okej. Och...
Trippelsteg, trippelsteg...
- Ja. - Baksteg...
Titta inte på fötterna. Titta på mig.
- Slappna av och ha kul! - Okej. Det är kul.
- Jag håller med. - Visst?
Ja!
- Så där ja. Ja! - Bara diggar lite. Då kör vi.
Baksteg, trippelsteg, dubbelsnurr, baksteg...
Ja.
Baksteg...
Ja!
- Ja! - Wow!
Jättebra.
- Jag kände det. - Så bra!
- Vi var bra. - Du var toppen.
Jag trampade inte ens på dina fötter.
- Lite vatten kanske? - Jag tar en ginger ale.
Oj, vilken risktagare. Det var värst.
Ni verkar ha haft ett genombrott?
Han behövde bara slappna av lite. Sluta tänka och börja känna.
Jag tror definitivt att han känner nåt.
Du borde veta att man inte ska förväxla kemi på dansgolvet med övriga livet.
Jag vet det och du vet det. Men vet han det?
- Varsågod. - Tack.
- Hej! - Skål.
Får jag stjäla henne en stund?
Jag är färdigdansad.
Bara en dans. För gamla tiders skull. Alla har frågat om det.
Jag skulle gärna se det, kanske få lite tips.
Okej.
B-17.
Kom igen, Peaches. Nu ger vi dem en show.
Peaches?
- Ja! - Ja!
Det sitter!
Wow.
Då skulle du ha sett dem förut.
Varför var inte han hennes förstahandsval?
Sen de bröt förlovningen var ingenting sig likt.
- Bra jobbat, hörrni. - Du har det fortfarande i dig.
Lite kanske.
Det där var helt fantastiskt. Så kul att se. Du är helt otrolig.
- Tack. - Ja.
Förväntar du dig att jag ska lyckas med nåt av det där?
Ja.
- Jag sa ju att det var en lång historia. - Ja.
Vi var partners på dansgolvet i så många år.
Det verkade rimligt att bli partners även utanför.
Men han var lättdistraherad.
Ja.
Och han fanns liksom inte där för mig.
Förutom på dansgolvet. Och ibland inte ens då.
Men det hör till det förflutna. Han har gått vidare, och jag med.
Han såg inte ut att ha gått särskilt långt.
Han kan se ut hur han vill. Jag skulle aldrig gå tillbaka till honom.
- Förlåt, jag... - Nej, det är lugnt.
Nej, jag gillar att du bryr dig.
Jaså?
Tror du att vår lilla utflykt hjälpte?
- Absolut. - Bra, jag med. Ses i morgon.
- Vi ses i morgon. - Bra.
- Kör försiktigt. - Tack.
Då var vi framme.
- Undrar vad vi ska plantera idag. - Det får vi nog reda på.
Hallå där.
Välkomna. Redo för andra omgången?
- Kul att ni kunde komma. - Kul att vara här.
Vet du vad? Jag saknar faktiskt slipsen.
Jag kan inte... Va?
Hej! Ska vi gå och hälsa på Charlotte?
- Får jag det? - Självklart. Ha så kul.
- Ha så kul! - Wow.
Jag måste bara säga att du verkar så lycklig.
Jag känner inte till din normala lyckonivå, men...
Jag är lycklig. Jag trivs så bra här.
Och i butiken.
Jag ser ju fram emot Seattle, men...
Som barn tog jag nog allt det här för givet.
Jo, men det är så det är.
Jag har antagit att jag alltid skulle ha det här att komma hem till.
Varför flyttade du?
För att lyckas i storstan. Göra mina föräldrar stolta.
De skulle nog vara stolta över dig alldeles oavsett.
- Dags att jobba. - Det är därför jag är här.
- Okej. Varsågod. - Okej.
- Räfsa. - Kör hårt.
- Ska jag bara börja? - Ja.
Tack.
Hej!
Tack för att du kom.
Har du haft roligt?
Hej! Vad sägs om den här?
Christine? Får jag prata med dig lite kort, innan...
Ja.
Vad händer?
Jo, så jag...
Jag tänkte på det igår kväll, och...
Ska du verkligen dansa med mig?
Det är väl klart.
För jag vill bara inte att du ska känna...
...att du är fast med mig.
Jag känner ingen som helst skyldighet att dansa med dig.
Jag tror på oss. Även om inte du gör det.
Så om något är du fast med mig.
Jag väljer dig.
Jag vet inte...
Okej, då.
- Taylor... - Ja. Toppen.
- Tack. - Kul att ni kom.
- Tack så mycket för idag. - Ja.
- Alex? Allt väl? - Hej, mr Sims. Kul att se dig.
- Detsamma. - Ja.
Hur står det till?
- Bara bra. Jag hälsar på släkten. - Ja, vad trevligt.
- Tack för att du vill hjälpa pappa. - Så gärna.
- Goddag, mr Sims. - Matthew.
- Gumman. - Hej.
- Vad är det som ska göras? - Jag måste få in frösäckarna i butiken.
Okej.
Jag tar gärna lite hjälp, om det går bra? Tackar.
- Allt bra, gumman? - Ja.
- Alex är visst överallt, va? - Ja.
Behöver du...? Jaha.
Vilken uppvisning.
Tack.
Jag vet att Alex kan vara lite... tävlingsinriktad.
Det är inte ordet jag hade använt.
Låt honom inte påverka dig. Vi visar honom på dansgolvet.
Tack.
- Får jag behålla den? - Ja.
- Vi ses sen. - Okej.
- Tack för hjälpen. - Självklart.
- Tack, mr Sims. - Tack ska du ha, Alex.
- Fint att ses. - Sköt om dig.
Pappa, hade vi de där tagetesfröna?
- Okej, vad håller du på med? - Vill du bli min danspartner i tävlingen?
Va?
När vi dansade igår insåg jag att vi fortfarande är bra ihop.
Ja, det är vi. Men jag har en partner.
Jag hörde om butiken. Vill du verkligen chansa med nån advokat?
- Revisor. - Utan erfarenhet av professionell dans?
Jag är din bästa chans, det vet du också.
- Jag kommer inte tappa dig. - Det är inte det jag oroar mig för.
Vad får du ut av det?
Jag kanske tror att du är min bästa chans?
Tack. Men... tyvärr, det går inte.
Okej, då.
- Vi ses väl då. - Jag antar det.
- Jag tänker inte hålla tillbaka. - Inte jag heller.
Och ett och två och tre och fyr, fem, sex, sju...
- Under. - Ja.
- Förlåt. - Det är okej.
Vet du vad? Vi tar en paus. Ja.
Vi måste nog skippa det steget. Vi har försökt i flera dagar nu.
Kvalet och semifinalen tillåter inga lyft, men i finalen har vi ingen chans utan det.
Finns det inget vi kan ersätta det med?
Bara nåt lika svårt eller svårare.
Barofski, då?
Barofski?
Ja. Jag har sett en massa videor och jag tror att jag kan fixa det.
Vi ska inte göra Barofski.
Nu tar vi kväll och vilar lite, så försöker vi i morgon igen.
Okej. Jag litar på dig.
Ja.
Nästa gång ska jag visa hur man bakar min berömda linzertårta.
Mr Gregory är här.
Och din pappa är hemma.
Hallå, allihop.
Vi har bakat chocolate chip cookies!
- Min favoritkaka! - Det var därför vi valde dem.
Den sista plåten står i ugnen. Ni kan ta ut dem när äggklockan ringer.
Det låter bra. Tack så jättemycket för att du tog hand om henne.
Det är sånt man har grannar till.
- Jag såg din skjuts där ute. - Han är alltid så punktlig.
- Hälsa mr Gregory från mig. - Det ska jag.
- God natt, raring. - God natt, mrs Gregory.
Tack igen, mrs Gregory.
- Inga problem. - Kör försiktigt.
Jaha, ni två verkar ha haft skoj.
- De har inte svalnat än. - Då är de som godast.
Du hade rätt.
Nu är det läggdags. Gör dig i ordning så kommer jag upp strax.
Men de var jättegoda.
- God natt. - Älskar dig. Kommer strax.
Pappa? Är du skadad?
Det är bara en gammal skada som bråkar ibland.
Lite is bara, så blir det bra igen.
Jag lovar.
Jag har en vän som tillverkar ett otroligt ekologiskt gödsel.
Man kan odla majs i Sahara med det här. Det borde göra susen för hennes trädgård.
Tack. Det var...
Hej. Lycka till, ni två. Vi hejar på er allihop.
- Tack, Janet. - Tack.
Halva stan har köpt biljetter till vår debut.
Känn ingen press.
- En vecka kvar. Tror du att vi hinner? - Jadå, vi hinner. Det går jättebra.
- Okej. - Ja.
Tack.
Allt bra?
Ja, jag får bara se mig för bättre i fortsättningen.
Vi ses i kväll, va?
- Lita på mig. - Ja. Okej.
...sju och ått.
Ett, två, tre och fyr, fem, sex, sju...
Vi kan... Ja.
Ett, två, tre och fyr... Bra.
Fem, sex... Nej!
- Får jag göra så på tävlingen? - Nej!
Ett, två, tre och fyr, fem, sex, sju och ått. Ja!
- Ja! - Ja!
Okej, bra. En gång till. Okej.
Och spraya. Det kommer att muntra upp dem.
Okej? Ja.
Och fem, sex, sju och ått.
Ja!
Okej.
Han är jätteduktig. Men vi har ingen chans utan en spektakulär avslutning.
- Får han fortfarande inte till det? - Inte än.
- Han föreslog Barofski-hoppet. - Tror du att han klarar det?
- Han är ju stark nog, men... - Så vad är problemet?
Men att springa och hoppa så där?
Du minns hur det gick sist, va?
Ja. Alex blev distraherad och tappade dig.
Det här är lite annorlunda.
Det är bara svårt att... lita så mycket på nån.
Är det fortfarande dans vi pratar om?
Chris, ibland måste man våga ta språnget.
Du måste fråga dig själv om det är honom du vill göra det med.
Kom.
Hallå?
- Oj, hej. Kom in! - Hej.
Förlåt att jag stör.
Jag vet att vi skulle ha en vilodag, men...
- Du vill öva. - Funkar det?
Absolut.
Tack. Du är bäst. Verkligen.
- Är det här vår bokföring? - Ja.
Jag tänkte att jag skulle ta en titt.
Vad snällt!
Prispengarna är en kortsiktig lösning. Även om det ger dem ett par extra år
måste de hitta en ny strategi för att dra in pengar på sina tillgångar.
Ja.
- Har du hittat nåt? - Kanske.
Du är företagsekonom och jag är revisor, och tillsammans borde vi kunna lösa det.
Ja, det borde vi.
Jag tänkte att vi skulle börja med den där outnyttjade marken.
- Okej. - Den har massor av potential.
Okej. Mrs Gregory kommer snart. Jag lovar att inte komma hem för sent.
- Vad tittar du på? - Alex Ivanovs tävlingsvideo.
- Han fick de högsta poängen nånsin. - Ja, klart att han fick.
- Pappa, du kommer att vara otrolig. - Jaså, varför då?
- För du har nåt som han inte har. - Vadå, ett trilskande knä?
Christine.
Ja.
Nu kommer hon. Slut på skärmtiden. Uppför dig ordentligt.
Det gör jag alltid.
Det är sant.
- Ha så kul, pappa. - Tack, T.
Hej, mrs Gregory. Tack för att du kom.
Fem, sex, sju och ått. Och ett, två, tre och fyr!
Fem, sex, sju och ått. Ett, två, tre och fyr.
Fem och sex och sju...
- Och ått. - Och ått.
Den. Och sen...
- Ja. - Ja!
- Två varv, och så ner. - Och så ner.
- Och så... - Bom!
- Det gick! - Helt otroligt!
- Du var toppen! - Ja, verkligen.
Vad är det?
- Ingenting. Det är bra. - Det ser inte ut som "ingenting".
Vad är det du döljer?
Det är bara... När jag överanstränger mig svullnar det upp lite ibland.
Men jag tror att det kommer att gå bra.
Det ser inte så ut.
- Det ser värre ut än det känns. - Jaså? Gå fram till mig, då.
Vad...? Okej.
- Hur länge har du haft det så? - Inte så länge.
När det händer behöver jag bara vila några dagar.
Tävlingen är om tre dagar.
Då biter jag ihop. Det kanske känns bättre då.
Jag vägrar låta dig skada dig själv.
Vi har inget val.
- Vi drar oss ut. - Nej, det får du inte.
Det är inte värt en permanent skada.
- Alex, då? - Va?
Han har velat bli din partner sen han kom till stan. Säg ja.
- Du har jobbat för hårt, Christine. - Jag tävlar inte med Alex.
Det lovade jag mig själv för länge sen.
Okej. Då får vi hitta ett annat sätt att rädda butiken. Jag hjälper till.
- Och vi gör det tillsammans. - Ja.
Hur var din varma macka?
- Jättegod. - Bra.
Jo, jag har en fråga till dig.
Vadå?
Det har ju varit bara du och jag nu ett tag,
men jag undrar vad du skulle känna om det kanske skulle finnas
nån ny, snart?
- Nån ny? - Ja.
Jag älskar din mamma jättemycket och skulle aldrig försöka ersätta henne.
Jag vet.
Christine är jättesnäll. Eller hur?
Ja. Jag håller med.
Det där var subtilt.
Jag är tio.
Ja, det ska jag. Okej. Tack.
Allt bra?
Ja. Fastighetsförvaltaren för Seattle-lägenheten
påminde mig om att skicka information. Jag har bara... haft lite för fullt upp.
Vill du prata om det?
Jag ville verkligen vinna det här åt er. Jag känner att jag har svikit er.
Det var jämt så viktigt för dig att vinna, men du behövde aldrig vinna det här.
Din pappa och jag klarar oss.
Gör ni det?
Vi har varandra och vi har dig. Vi klarar oss alldeles utmärkt.
Och min gammelfarfar...
...öppnade den här butiken utan ett öre på fickan.
Han sa att varje stad behöver en plats att lita på.
Den har betytt mycket för många människor.
Som vi?
Som vi.
Jag minns när du klev in genom dörren för första gången.
Jag tappade nästan lådorna som jag höll på att stapla.
Nästan? Om jag minns rätt så tappade du dem faktiskt.
Farsgubben drog av 30 cent från min lön.
Det var värt vartenda öre att du lade märke till mig.
Det är jag. Kan vi ses?
Har du ångrat dig?
Jag har inte råd att inte vinna.
- Då sätter vi i gång. - Ja.
Så där ja. Jag öppnar åt dig.
- Tack, pappa. - Varsågod, gumman.
Christine vill att jag ringer. Hon är i studion.
Det är nära. Vi kan väl gå och säga hej?
Bra idé.
Vad sägs om att köpa med lite... mintchokladglass?
Nu börjar du fatta.
Är hon där, pappa?
Hon är visst lite upptagen.
- Matthew! - Vart ska du?
- Han har fel uppfattning om oss. - Har han?
Vi är bra ihop, Christine.
Kanske förr. Men inte längre.
Så där, gumman. Vi kan träffa henne senare.
Matthew!
Det är inte som det ser ut. Jag skulle ju inte gå till Alex,
men jag kunde bara inte låta mina föräldrar förlora allt.
Jag försökte ringa.
Jag är inte arg. Jag är glad att du har hittat en partner.
Just det, vi köpte den här åt dig.
Lycka till.
Hej. Är du redo?
Det ser jättefint ut, gumman. Vilket jobb du har gjort.
- Jag fick hjälp. - Ja, det fick vi båda två.
Du dansar ju inte med Christine längre, men vi ska väl ändå heja på henne i kväll?
Hon vill nog inte ha mig där.
För att du lämnade henne på trottoaren?
- Bland annat. - Du borde prata med henne.
- Gillar du verkligen trädgården? - Det gör jag verkligen.
Det känns äntligen som hemma. Bra jobbat.
Varsågod.
Så fint att se dig igen. Sköt om dig.
Hur mår du?
Helt okej.
Ja.
Matthew kommer att ta reson.
Jag avskyr att se dig så låg. Du har så mycket att se fram emot.
Som ett spännande nytt konsultjobb, vad nu det går ut på.
Mamma, jag ska inte till Seattle.
Va?
Vill du veta vad det där optimerings-konsultjobbet handlade om?
Att hjälpa företag. Vilket bättre ställe att göra det än här?
Gumman, det kommer nog inte finnas mycket att göra.
Vare sig det handlar om att försöka rädda butiken
eller att ta farväl och påbörja ett nytt kapitel
så ska vi göra det tillsammans, som en familj.
Okej?
Okej.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
- Hej. Hur är det med knät? - Bättre, tack.
- Synd att det började krångla just nu. - Christine har ändå en bättre partner.
Har du inte hört? Christine har dragit sig ur.
Va?
Varför?
Har Alex svikit henne igen?
Det var hennes val.
Hon kan inte dansa med nån hon inte litar på.
Är du klar, gumman?
Jag tar dem. Ha så kul. Jag älskar dig. Hej då.
Kom då, Taylor.
Behöver du hjälp att hitta... nåt?
Jag hoppas det. Jag behöver en danspartner.
Va?
- Matthew, förlåt för igår. - Det är jag som ska säga förlåt.
Be inte om ursäkt för att du vill hjälpa din familj. Du är en kämpe.
- Men ditt knä, då? - Utvilat och redo.
Är du säker?
Jag har aldrig känt mig så säker på nåt.
- Kom igen! - Där har vi Taylor.
- Ta kappan, så åker vi. - Okej.
- Okej. Hej då, mamma. - Hej då!
Hej då, Jennifer.
- Skynda er! Vi blir sena. - Ja, vi har en tävling att vinna.
- Jag har inte min klänning. - Jag har redan hämtat den.
Från trädgården. Lycka till.
Okej, nu kör vi.
Är du inne?
- Ha så kul. - Tack. Vi ses, Jennifer.
God kväll, mitt herrskap, och välkomna till kvällens tävling.
Inta era positioner för kvalomgången.
Se till att sprida ut er så att domarna kan se.
Tävlingen börjar nu. Lycka till.
Domarna har gjort sina val. Här är kvällens semifinalister.
Par nummer 14.
Par nummer 18.
Par nummer 16.
Par nummer 30.
Grattis, finalister!
Dansare, gör er redo att glänsa.
Fokusera på mig bara.
Slutsekvensen, då? Klarar ditt knä av det?
Förmodligen inte.
Litar du på mig?
Ja.
Okej?
Barofski!
- Gjorde vi...? - Vi gjorde det.
Mina damer och herrar, andraplatsen går till...
...Christine Sims och nykomlingen Matthew Russell.
- Grattis. - Tack.
- Välförtjänt. - Tack.
Ja.
- Hallå där. Alex, grattis. - Tack.
Jag minns ingen kyss i den koreografin?
Grattis till en välförtjänt seger. Och lycka till med renoveringen.
Tack. Kommer man få se dig i danssvängen?
Det var kul att återse mitt gamla liv, men...
...min framtid är nån annanstans.
Lycka till.
Hur mår du?
- Jag är ledsen, Christine. - För vad?
Vi vann ju inte.
Det är klart att vi vann.
Ja.
Vi vann inte hela prispotten,
men vår andraplats räcker till frön och redskap
för att kultivera den outnyttjade marken.
Ni får också göra både statliga och lokala skatteavdrag på de inköpen.
Och när skörden närmar sig tar ni ett lantbrukslån tills ni går med vinst.
Det här är ju bara helt otroligt.
Men vi har inte folk nog för att odla upp marken.
Faktum är att ni kanske har det.
Ni har alltid funnits där för dem. Nu vill de ge tillbaka.
Gumman.
- Matthew, tack ska du ha. - Mitt nöje.
Gumman, då.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
Nu vill jag säga hej.
- Vad jag är glad att se er. - Vi skulle aldrig lämna er i sticket.
- Det här känns bara helt fantastiskt. - Ja, det gör det.
Snyggt jobbat, partner.
-"Partner." Det låter bra. - Jag håller med.
Har du tänkt på att det bara är 361 dagar kvar till nästa års tävling?
Undertexter: Camilla Dunér