КОХАННЯ У СВІНГОВОМУ РИТМІ
Танці продовжуються,
і це третій щорічний чемпіонат штату зі свінгу.
Зараз танцюють Крістін Сімс і Алекс Іванов.
Ця пара танцює разом з підліткового віку.
Знаєш, що я чув? Вони щойно заручилися.
У Сімс і Іванова видався феноменальний рік,
і цей фінал не інакший.
Їхні ча-ча і румба були чудові, а свінг просто електричний.
У разі перемоги
сьогодні вони мають шанс перевершити всі танцювальні пари:
втретє поспіль взяти участь у національному чемпіонаті.
Подивимося, чи вони завершать цей феноменальний рік відмінно.
О ні.
Через цю просту похибку вони випали зі змагань.
8 РОКІВ ПО ТОМУ
У КРАМНИЦІ СІМСІВ СВЯТКУЮТЬ ЕППЛТОНСЬКЕ СВЯТО ВРОЖАЮ
- Як виглядає? - Чудово, тату.
- Може, трохи вище? - Зараз ідеально.
Тоді ідеально.
- Складаймо. - Добре.
Ось так.
У Ендрю в суботу день народження.
Я обіцяла приготувати мій знаменитий лінцський пиріг.
- З малиновим варенням? - Так.
Щастить йому.
Скільки з мене?
Двадцять чотири п'ятдесят.
Лишенько.
Забула гаманець удома.
Заведемо вам рахунок. Лінцський без малинового варення не приготуєш.
Що б я без тебе робила, мила Дженніфер?
Пані Ґреґорі!
Крістін! Я чула, що ти вдома.
Моя мама розповіла половині міста ще до мого приземлення.
Люба, ти тут лише дві доби. Не треба працювати.
Я залюбки допоможу.
Я впораюся — мої руки ще не відсохли.
- Ти надовго повернулася? - На кілька тижнів.
У неї нова робота в Сіетлі. Нагадай, яка?
Це консалтингова фірма. Підбір кадрів...
Підбір кадрів...
...і стратегії оптимізації.
Як вона й каже.
Але аж у Сіетлі? У нас і в Епплтоні є робота.
У мене буде кутовий офіс з видом на Спейс-Нідл.
Люба, потрібно ще щось для свята?
Винеси рослини в горщиках.
Ага, добре.
А ти куди?
Ти відмовилася, тож допоможу тату.
Оце вона тебе підловила.
Люба, скоро обід. Я поїду до тата на ферму.
- Замкнеш? - Так, звісно.
Добре.
ВИБАЧТЕ ЗАЧИНЕНО
ПРОСИМО ВІДЧИНЕНО
Можна?
- Дякую, я лише на хвилинку. - Не кваптеся.
- Ви вже зачиняєтеся? - На годину, на обід.
Це... зовсім маленьке містечко, так?
Ясно.
- Допомогти щось знайти? - Я впораюся, дякую.
- Я пройшов усіма рядами. - Двічі.
Скажіть, що шукаєте. Я скажу, гаряче чи холодно.
Папір, лінійку, клей...
Збоку. Ряд, у який ви не пішли.
Так. Я...
Вибачте.
Це...
Це сюди.
Пробачте. Я сто років не був у крамниці.
Зазвичай я замовляю через застосунок і...
Так уникаєш черг, розмов з касирами.
Не те, щоб мені не сподобалося говорити з вами.
- Це було мило. Приємно. - Дякую.
Пробачте, просто я...
Важкий день, а я нормально не спав вже багато тижнів.
У нас є ромашка.
- Або навіть валеріана. - Правда?
Так. Коріння. Мій дідусь клявся, що допомагає.
За 30 хвилин до сну — і спите як немовля.
Дякую, але думаю, я візьму те, по що прийшов.
Так.
І блиск. Блиск.
ПРО ВСЯК ВИПАДОК
- Доброго ранку. - Привіт.
Скільки тобі яєць?
Я з'їм тост і каву. Це мені?
Якщо думаєш, що я тебе відпущу голодною, подумай двічі.
- Що ти їла в тому коледжі? - Тепер я боюся розповідати.
- Два яйця, будь ласка. - Отож-бо.
- Божечки. - Що сталося?
Шарлотта знову вийшла з загону.
Чоботи!
Вибач.
Знайшов її в дальньому кінці ферми.
Там ціле неоране поле трави. Її мрія.
Не розумію. Останнього місяця я тричі лагодив огорожу її загону.
Все одно вибирається.
Не знаю, хто впертіший: ти чи та коза.
- А я знаю. - Цить.
Крісті, принесеш батькові сорочку з кошика з білизною?
Так, звісно.
Дякую, люба.
Боже.
ТЕРМІНОВО
ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО ПІДВИЩЕННЯ ОРЕНДИ: КРАМНИЦЯ СІМСІВ
- Шарлотта переможе. Ти ж знаєш. - Знаю.
Мамо? Тату?
Що це?
Торік у банку змінилися власники,
і нові принесли з собою зміни.
Вони підняли оренду ряду об'єктів у місті.
Наскільки?
Суттєво.
Чому ви мені не сказали?
Не хотіли тебе турбувати.
Ми сподівалися, що з часом знайдемо якесь рішення, але...
І що це означає? Ви закриваєте крамницю?
Ні, є люди, зацікавлені в оренді того приміщення.
Місце чудове.
Оренда, щоб урятувати чи перетворити на щось інше?
Невідомо. Хтось може розцінити це гарною інвестицією.
Поки ми насолоджуємося часом, який лишився.
Треба боротися.
Люба, ми нічого не вдіємо.
- Кріс? Куди ти йдеш? - Я скоро.
А як же сніданок?
- Привіт, Кендіс. - Привіт, Крісті.
Бен вільний?
Мені шкода, він поїхав на тиждень. У хатинку.
Якщо щось важливе, я надішлю йому повідомлення.
Та в мене просто питання. Почекає.
У такому разі ти можеш поговорити з паном Расселлом.
- Що за пан Расселл? - Він з нами кілька місяців.
Бен хотів проводити більше часу з родиною і найняв його.
Якщо ти маєш питання, отримаєш відповіді.
Він працював у шикарній фірмі в Чикаго.
- Можеш уявити? - І тепер він тут?
Зараз у нього клієнт, але якщо почекаєш...
Збережіть усі квитанції, якщо плануєте списати ці витрати,
і якщо будуть питання, приходьте, дзвоніть.
- Чудово. Дуже дякую. - Радий допомогти.
Я вам дещо принесла. Від Пенні.
Пенні?
Моєї курки.
Нічого собі. Не варто було.
Ні, я наполягаю.
Крістін!
- Привіт! Я чула, ти в місті. - Привіт.
- Рада тебе бачити. - Взаємно.
- До зустрічі на ярмарку. - Бувай.
- Дякую. - Дякую.
Пане Расселл, у Крістін питання до Бена.
- Ви б не могли приділити їй час? - Звісно.
Знову привіт.
Привіт.
Ви зустрічалися?
Учора. Ми...
Як спалося? Чудово виглядаєте.
Дуже добре. Дякую.
А, валеріана.
У вас питання?
Якщо можна, я почекаю Бена. Він знає історію нашої сім'ї.
Дякую, містере Расселле.
Меттью.
Якщо передумаєте, я тут.
Добре.
Хтось хоче?
У мене алергія.
Я живу на фермі.
- Я не знаю, що з ними робити. - Там, звідки я родом, їх смажать.
Ясно.
Прийдеш після обіду?
Твоя мама готуватиме солодкий чай?
Так, заходь. Зробимо кухоль з твоїм ім'ям.
Що буде після обіду?
Свято врожаю на головній вулиці.
І дзвонила пані Тремблі.
Вона трохи запізниться на зустріч.
Без проблем. Запроси її, коли прийде.
І вона ж не платитиме мені яйцями?
Не всі в цьому місті мають курей.
У неї бджоли.
ТАНЦЮВАЛЬНА СТУДІЯ «НАТХНЕННЯ»
Мамо, мені лише сьогодні п'ятеро сказали, як добре, що є крамниця.
Вона потрібна Епплтону.
Я не кажу, що ні, але ми не маємо виходу.
Це поки. «Де є бажання, спосіб знайдеться»?
Колись усьому настає кінець. Навіть хорошому.
Секунду.
Привіт.
Гарно, так?
Це ж гербери?
А ти знаєшся на квітах.
Я посадила їх у саду, але вони зів'яли.
Їм потрібне сонце. У тебе на подвір'ї багато дерев?
Одне велике.
Можливо, воно винне.
Ти тут сама?
Ні, тато з кимось розмовляє. Тату!
Тейлор, скільки разів я казав не відходити, не повідомивши?
Вибач, я хотіла подивитися квіти.
Ага.
І знову привіт. Знову.
Привіт.
Хіба не дивно,
що ми за останні 36 годин зустрічаємося вже втретє?
Це маленьке містечко. За тиждень я знатиму розмір вашої ноги.
Тату, вона каже, що мої квіти не ростуть через дерево.
Це імовірно. Але з цього можна почати.
Ми знайдемо інше місце.
Я знаю це мелодію! Ми це вчили на соціальних танцях. Можна?
Так. Я дивитимуся.
Віддав на танці в студію «Натхнення».
Подумав, там вона знайде друзів у новому місті.
Їй подобається.
Давно ви переїхали в Епплтон?
Майже три місяці тому.
Це для неї я бігав по клей і лінійку.
- Шкільний проєкт. - Ага.
- Ходімо, тату! - Що? Я...
Лишенько.
Я не знаю рухів. Ну от.
Відколи це ти пропускаєш до-сі-до?
Я допомагаю мамі зі стендом.
Вона пару хвилин обійдеться без тебе.
- Ну гаразд. - Ходімо.
І міняємося.
Ось вона!
- Так. Молодець. А ти... - Гаразд.
Я не знаю, що робити. Це мій перший до-сі-до.
- Виходить чудово. - Дякую.
Треба зізнатися, що мама віддала мене підлітком на танці.
- Правда? - Так.
- Як щодо такого? Це... - Ми що... Вони не...
Це виклик? Гаразд, я у грі. Якщо вже прийшов у Рим...
- Так! - І зараз...
Рух з ласо. Трошки цього.
Є в мені дещиця кантрі.
Так, гарні рухи.
- Скільки ви танцювали? - П'ять років.
Мабуть, подобалося.
Я був єдиним хлопцем у групі з дівчатами. Подобалося.
- Я піду до своєї... - Так.
У моїх батьків завтра вечірка садівництва. Прийдете з Тейлор?
- Вечірка? - Так, буде весело.
Познайомитеся із сусідами.
- Залюбки. Дякую. - Чудово.
Оук-Ґроув, 42. О 10:00.
Оук-Ґроув, 42, о 10:00. Ми будемо.
- Добре. - Дякую. Маленька.
Дякую за це.
Це мій перший до-сі-до!
- Привіт. - Божечки!
Ось ти де. Я чула, ти повернулася, і досі не зайшла до студії.
Саме збиралася.
- Я скучила за тобою. - Взаємно.
І ти дуже вчасно.
Можна тобі запропонувати лотерейний білет? Або десять.
Авжеж.
Ми збираємо гроші на поїздку.
Я беру дві кращі групи на регіональний конкурс зі свінгу.
Цього року він у місті.
Ти змагаєшся? У категорії 35+.
- Пам'ятаєш, ми вважали таких старими? - Так.
Я збиралася. Та квадрицепс витинає фортелі.
Вирішила, не варто.
Але грошовий приз цього року великий.
- Ого. - Скажи?
Прошу.
- Повечеряємо сьогодні? - Так.
- Приходь у студію після закриття. - Добре.
- Клас. - Прийду.
РЕГІОНАЛЬНИЙ ЧЕМПІОНАТ ЗІ СВІНГУ
ТАНЦЮВАЛЬНА СТУДІЯ «НАТХНЕННЯ»
Ціла вічність минула.
Сумуєш?
Трохи. Це дуже довго було важливою частиною мого життя.
Те, як усе закінчилося...
Заходь на заняття, поки ти тут.
- Учні будуть у захваті. - Так, звісно.
Я згадала, як ми після занять заходили в крамницю, брали перекусити.
Мама заохочувала нас брати щось здоровіше.
- Вона і з моїми учнями так. - Правда?
Я дізналася, що мої батьки скоро не зможуть тримати крамницю.
Що? З ними все гаразд?
Так, справа в банку.
Не уявляю місто без крамниці Сімсів.
Я б щось придумала, якби мала більше часу.
Шкода, що ти не змагаєшся.
Ну ні.
Так, це непевно, але ти вже вигравала змагання штату.
Я багато років не танцювала.
- Є кілька тижнів струсити пил. - Потрібен землетрус.
Але грошовий приз дасть вам час.
Якби я і хотіла змагатися...
- А ти хочеш. - З ким я танцюватиму?
Завжди можна покликати Алекса.
Ти жартуєш. По-перше, у нього є Келлі.
Келлі одружилася. Вона на рік кинула.
Я пообіцяла собі більше з ним не змагатися. Серйозно.
Так, він розбив тобі серце.
Але хіба не настав час забути про це?
Усе, ходімо.
Який сарай! Тут чарівно.
Гарно тут.
Тату, пам'ятай правила етикету.
Казати «прошу» і «дякую», не класти лікті на стіл
і пропонувати свою допомогу.
Я старатимуся.
Хороший тато.
- Привіт! - Добридень!
- Ви змогли. - Так, ми знайшли вас.
І у вас краватка.
Так. Ви сказали, це садова вечірка.
Вечірка садівництва.
Ми саджаємо квіти...
- Садівництва. Я не зовсім зрозумів. - Так.
Перепрошую.
Я зрозумію, якщо ви не братимете участь. Піджак гарний.
Дякую.
Але ні, ми саджатимемо зі стилем.
Дивовижно.
І ви вже бачили мою дочку, Тейлор.
Привіт, Тейлор. Рада знайомству. Я Крістін.
Дуже приємно, Крістін.
Мамо? У нас є щось одягти на красиве вбрання Тейлор?
Щось знайду. Ходімо, панянко Тейлор.
Давай, іди.
- Це люб'язно, дякую. - Ага.
Це...
- Тут чудово. - Так.
Прозвучить трохи дивно, але я на справжній фермі вперше.
- Я хлопець з міста. - Вдягнені відповідно.
- Так. - Влаштувати потім екскурсію?
Я буду радий.
Гаразд. Тепер час садівництва.
- Ходімо. - Добре.
Народ, це Меттью.
Усім привіт.
- Він приїхав працювати в саду. - Так, хоч і вдягнений відповідно.
Я не боюся забруднитися. Для мене це нове. Дайте мені задачу.
Так.
Тепер ґрунт добре оброблений,
і ми робимо ямки для коріння щонайменше 30 см завглибшки.
Розбиваємося на пари й починаємо.
Можна мені з вами?
Звісно.
А як же любий татечко?
Ви можете зі мною, красеню.
Звісно.
- Добре. - Тепер ми.
Так.
- Чудово. - Ось тут.
- Саджаємо на відстані 2 см. - 2 см.
Прекрасно. О, ти вже знаєш.
- Рукавички. - Краса.
- Що скажете? - Не найкращий одяг для садівництва, але...
- Стильно. - Принаймні в рукавичках.
Викопуй ямку. Ось тут.
- Так. Слушно кажете, пані Ґреґорі. - Чудово.
Так. Розташовуємо рівномірно. Ідеально.
Якщо це весняні цибулини, чому їх саджають восени?
Їм потрібен холод, щоб цвісти.
- Тримай. Тепер ти. - А якщо я зіпсую?
У тебе все вийде. Та і я поряд.
Ось.
Ідеально.
Усе чудово. Потрібен ще яблучний сидр.
Добре.
- Меттью приємний. - Так.
І стильно одягнений.
Ми трохи не порозумілися, але він не розгубився.
Гадаєш, варто заводити зв'язки,
коли збираєшся на інший кінець країни?
Ні, тут нічого такого. Я просто дружня, сусідська.
Отже я помилилася.
Мені дзвонив Бен. Сказав, ти заходила.
Я думала, він допоможе.
Ми з ним вже розмовляли. Одразу до нього звернулися.
Просто немає адекватного способу так швидко знайти такі гроші.
Аманда вважає, я мушу взяти участь у змаганнях штату.
Я думала, ти кинула танцювальні змагання.
Так, але приз покрив би різницю в оренді
більш ніж на рік.
У тебе добрі наміри,
але я б не хотіла, щоб ти несла цю відповідальність.
Тебе чекає чудове майбутнє.
Не хочу, щоб наш клопіт позбавляв тебе щастя.
Ваш клопіт — мій клопіт.
Мабуть, зі змаганнями не вийде.
У мене й партнера немає.
- Щось придумаємо. - Не сумніваюся.
Пробачте. Допомогти вам з яблучним сидром?
Дякую, Тейлор. Яка ти турботлива!
Це правило номер три.
Що ви тут вирощуєте?
Салат, помідори, різні овочі.
І все це продаємо в крамниці.
А це що там?
Дальній кінець ферми. Роками не використовувався.
У моєму дитинстві там були ялівцеві поля.
Але на культивацію не вистачало людей,
тож тепер там іноді пасуться кози.
- Чарівно. - Так.
- Як це — рости на фермі? - Гадаю, тут я здобула любов до праці.
Я допомагала батькам, поки не почала танцювати.
До світанку тут вже купа роботи.
Така відданість захоплює.
І здатність не проспати вранці будильник.
Фермери не страждають на безсоння.
Після важкого робочого дня
ти відключаєшся, щойно торкнешся подушки.
Треба спробувати.
МІСЦЕВА ТАНЦЮРИСТКА ПЕРЕМАГАЄ НА ЗМАГАННЯХ ШТАТУ
СЕРТИФІКАТ ВИДАНИЙ КРІСТІН СІМС
Тейлор, нам час їхати. Де ти?
Ось ти де. Що сталося?
Не думаю, що вони виживуть. Я пересадила їх подалі від тіні.
Тоді причина в іншому.
Чому нічого не росте? Що я роблю не так?
Не знаю, люба. Хотів би я допомогти. Я не...
Я знаю, ти засмучена,
але ти розберешся, бо ти дуже розумна.
Ти вся в мене.
Ти впораєшся. Але треба на заняття. Ходімо. Щось придумаємо.
Ось так.
Гаразд, дівчинко, я повернуся по тебе о 17:00.
Я не піду до Кеммі?
Я сьогодні закінчую раніше, тож будемо ти, я
і таткова фірмова лазанья.
Ти знав, що Крістін була професійною танцівницею?
Ні.
Справді?
Пані Аманда сказала, вона шість років танцювала в шубі.
У клубі.
Вона танцювала чудово. Я бачила її останній вечір.
Ти в моєму віці теж танцював.
- Правильно? - Так.
Добре танцював?
Непогано, але ти б мене в цьому точно затьмарила.
Але хоч це й було давно, воно не забувається, правда?
Як велосипед.
- Ну все, викладай. - Що?
- Ти закидаєш вудочку. - Ні.
Ти...
Буде велике змагання, а Крістін потрібен партнер!
Сонечко, є набагато кращі варіанти, ніж я.
Ти завжди кажеш, якщо хтось потребує, треба допомогти. Правило номер три.
Точно. Книга з етикету.
Якби це стосувалося податків, я б уже примчав,
але це трохи не в таткових силах.
Вона була до нас такою люб'язною...
Я знаю, люба.
Це була гарно продумана ідея.
Ти добра людина, і я тебе люблю.
Усе. Біжи розважайся. До зустрічі.
Отже. Сьогоднішнє заняття буде трохи інакшим.
У нас особлива гостя.
- Ого! Вона гарно танцює! - Саме вчасно.
- Ви всі знаєте Крістін Сімс. - Привіт!
І ви знаєте, що Крістін — дуже досвідчена танцюристка.
- Ви бачили відео. - Прошу, не дивіться їх.
Крістін сьогодні буде на нашому занятті, даватиме вам поради.
Я дуже рада бути з вами.
Ви знаєте, саме тут я починала.
Тут, у цій самій студії, багато років тому.
Круто.
Ключ до гарних поворотів — підтягнутий живіт.
Візьміть поперечину, станьте на носки й підтягніть животик.
Добре. Так повороти будуть легшими. Дивіться.
Бачите?
Підтягни живіт. П'ятки разом. Добре. Підтягни.
П'ятки разом. Носки... Так, ідеально. Дуже добре.
- Дуже дякую, що прийшла. - Із задоволенням.
- Пробачте, Крістін? - Гей!
Я пересадила квіти. Не допомогло.
Минув лише день.
Але якщо хочеш, я прийду подивлюся.
- А можна? - Якщо тато не проти.
Ті! Ходімо.
Гадаю, він точно погодиться.
- Крістін! - Привіт!
- Дякую, що прийшли. - Привіт.
Гаразд, показуйте.
- То це вони? - Так.
Добре. Ага.
Тут багато глини.
Ви просто взяли землю з заднього двору і поклали в горщики?
Наче. Я не...
Не страшно. У нас у крамниці є чудовий ґрунт.
Або ви хочете купити онлайн, бо так легше?
Я заїду по нього вранці.
Добре. Попрошу маму відкласти вам.
І ще чорнобривців.
Вони пасуватимуть. Їх легко вирощувати.
Ви любите лазанью?
Так.
Повечеряєте з нами?
Так, гаразд.
- Дякуємо. Ходімо. - Добре.
Я не знаю, що із цим робити.
А ось куховарство...
Тейлор пішла робити домашнє завдання,
але змусила пообіцяти, що ми без неї не веселитимемося.
- Вона чудова дитина. - Вона — моє все.
- Що ви робите? Ви гостя. - Я не проти.
Ви вже й так допомогли нам із садом.
Схоже, для неї це важливо.
Так.
У нашій попередній квартирі був сад на даху.
Давайте.
Він був великий, з купою квітів,
і це було її улюблене місце в цілому світі.
Чому ви поїхали з Чикаго?
Я хотів забрати Тейлор з міста.
Подумав, їй варто почати спочатку. Нам обом це було корисно.
Моя дружина померла пару років тому, і в тому місці було багато спогадів.
- Співчуваю. - Усе гаразд.
Хочете ще води? Є виноградний сік.
Я б купив вина, якби знав, що вечерятиму з місцевою знаменитістю.
Мене викрили, так?
- Маленьке містечко. - Точно.
Привіт.
Можливо...
З м'ятним шоколадом — моє улюблене морозиво.
- Воно найкраще. - Так.
- Згодні? - Так. Допомогти?
- Прошу, сідайте. Дозвольте мені. - Добре.
Можна спитати, чому ви кинули танці? Що сталося?
Так, звісно.
Мій колишній партнер Алекс, Алекс Іванов —
дуже талановитий російський танцюрист бальних танців.
Він у 15 переїхав сюди з батьками з Москви,
і ми одразу почали танцювати.
Він підняв мене на новий рівень. Ми роками були дуже успішними.
Ледь не потрапили на третій національний чемпіонат.
- Ого. - Так.
І ось настав час фінальної фігури.
Стрибок Барофського.
- Дякую. - Прошу.
Так. Але...
Він не спіймав. Я опинилася на підлозі.
Це довга історія.
Але невдовзі ми розійшлися, і я ніколи не озиралася.
- Мені шкода. - Не варто.
Як смачно.
Я думаю, на все є своя причина.
Я отримала диплом з бізнесу,
дізналася, що це в мене добре виходить і подобається.
Я йду на нову роботу в Сіетлі у великій консалтинговій фірмі.
- Чудово, вітаю. - Дякую.
Стратегічний розвиток, оптимізація?
Саме так.
Танцювати було чудово, але треба було рухатися далі.
Але ви хочете знову змагатися?
Маленьке містечко.
Так. Маленьке містечко.
Власне, Тейлор чула вашу розмову.
Я над цим думаю.
Призовий фонд суттєвий.
І...
Банк задер оренду магазину батьків,
і їм доведеться виїхати до кінця року.
- Це жахливо. - Так і є.
І не тільки для них, а для всіх.
Цьому місту потрібна крамниця Сімсів.
Але треба знайти партнера, і я сама давно не тренувалася,
тож, мабуть, нічого не вийде.
Я танцюватиму.
Вам потрібен партнер. Я хочу.
- Я не можу цього просити. - Я сам пропоную.
Так, я не Фред Астер, але я можу навчитися.
Я трохи вмію рухатися.
І добре справляюся з тиском.
У коледжі я грав у бейсбол, перший дивізіон, до травми.
Але ми з вами можемо почати.
І якщо з'явиться кваліфікованіший партнер, ви вже в грі.
Ви серйозно?
Я пропоную, бо хочу допомогти.
Так, але...
Будуть три танці. Відбір, півфінал, фінал.
Це короткі танці, але тренуватися доведеться щодня.
Я працюю до 16:00.
- І навіть тоді шансів мало. - Хто не любить наполегливих?
Ну, що скажете? Буде класно!
Гаразд.
Ура!
Бачите? Перший вболівальник на трибунах.
Нам вони знадобляться.
Привіт, тренере.
Опустимо формальності.
Виявляється, я вже не такий гнучкий, як був.
Ти точно готовий на це?
Ти ще можеш відмовитися, я не ображуся.
Може, я деякий час не тренувався...
Довго не тренувався. Але кілька хвилинних танців за три місяці вивчу.
Три тижні.
- Мабуть, варто починати. - Слушна думка.
- Добре. - Так.
- По-перше, рамка. Ось так. - Так.
Так. Добре.
Груди вгору, але не назовні. І...
- Добре. Ідеально. - Ага.
- Добре. Що робимо? Знову поворот? - Ага.
- Так, давай. - Добре.
Пам'ятай, ця рука у мене над головою.
- Добре. І... Сюди. Добре. - Ти...
- Так. Це було краще. - Добре.
Тепер поєднаємо це з попереднім перекатом рук.
- Це важко. - Ти зможеш.
Але треба. Давай.
- Ти зможеш. - Ага.
Готовий? Так.
Рок-степ, тріпл-степ, два оберти, рок-степ...
- Не троща рук. - Так.
- Перекат. - Так. Добре.
Давай поки зробимо щось цікавіше?
- Прошу. - Добре.
Ти видаєшся сильним.
Спробуємо так. Витягни прямі руки вперед.
Добре.
- Під моїми. - Сюди?
Так. Добре, тепер піднімай.
- Нагору? - Зазвичай піднімають нагору.
- Гаразд. Добре. - Ага. Три...
- Два... - Два, один і...
- Так! Чудово! - Це було...
- Пробач. Я сильно... - Нічого. Таке часто буває.
- Ні. - Усе добре.
Гаразд. Давай ще раз.
- Добре. - Так.
- Усе гаразд? - Так.
Ну що, готовий? І...
Рок-степ, тріпл-степ, два оберти, рок-степ, тріпл...
- Ага, повільно. Тепер ідеш. - Іду.
Так, іду попити води.
- Добре. - Я...
Так, добре.
Що ж.
- У тебе є трійки? - Ти підглядаєш у мої карти?
Привіт.
Привіт, люба. Як репетиція?
Чудово. У нас ще є заморожений горошок?
Так. Але якщо ти голодна, я приготувала печеню.
- Що там? Спину гнеш? - Є трохи.
Це лише перший день. Усе буде добре.
- Так. - Накласти тобі тарілку?
Ні, я піду полежу у ванні. Добряче полежу у ванні.
- Але все чудово. - Добре.
Насолоджуйся.
- Четвірки. У тебе є четвірки? - Тягни, моя радість.
Ще раз дякую, що пустила в студію.
Аякже! Як усе минуло?
За дві години ми не розібрали перший рух.
Він зможе. У нього чудовий учитель.
Сподіваюся. Я знала, що ми починатимемо з нуля, але...
Головне те, як ви закінчите.
Так. Точно.
Він чудовий партнер. Він дійсно слухає.
Про яке саме партнерство ідеться?
Про що ти?
Тейлор казала, ви разом вечеряли.
Ні, нічого такого. І я скоро їду до Сіетлу.
Так. На консалтинг, оптимізацію і «ніхто-не-знає-яку» роботу?
Саме так.
- Я дістала ті файли, що ви просили. - Чудово.
Я вивчаю нещодавні підняття орендних ставок у районі.
Крамниця Сімсів популярна, так?
Так, вона тут кілька поколінь. Не уявляю головну вулицю без неї.
Я чула, її можуть скоро закрити.
Від кого?
Від нареченої кузена моєї перукарки.
Повірю тобі на слово. Дякую.
Вам щось іще? Я збиралася по каву.
Ні, дякую, тепер я п'ю чай. У мене тут багато меду.
- Пані Тремблі. - Пані Тремблі.
Я зараз.
Алекс.
Давно не бачилися.
Чудово виглядаєш.
Дякую. Що ти тут робиш?
Приїхав на змагання штату.
- Ти танцюєш на змаганнях штату? - Аякже.
Я думала, у твоєї партнерки медовий місяць.
Ти за мною стежиш?
Ні. Аманда розповіла.
Ти ж завжди казав, що свінг — танець аматорів.
Що він для весіль, а не змагань.
Ми з тобою танцювали свінг.
Так.
Так, але в комбінації п'ятьох танців із ча-ча, румбою і...
Пам'ятаєш? «Справжніми» танцями.
Хіба це не нижче тебе?
Мені є куди витратити приз.
Нашій студії потрібен ремонт.
З ким танцюєш?
Є кілька варіантів.
Повірити не можу, що я тебе зустрів.
Це крамниця моїх батьків.
- Але я чув, ти була в Нью-Йорку. - Стежиш за мною?
Можливо.
Долар п'ятдесят.
Я буду тут кілька тижнів. Ще побачимося.
Ага.
Я не повірила, коли побачила його знов. Він не змінився.
- Я його ніколи не любив. - Тату.
А я любила. До нас на вечерю він прийшов з квітами. Це було мило.
Якщо Алекс змагатиметься, нам із Меттью не перемогти.
А це вже зовсім на тебе не схоже.
Така реальність.
Перемога — не головне.
У цьому випадку головне.
Коли це ти ухилялася від викликів?
Бачив? Я знав, що ми зустрінемося ще.
Аманда запросила виступити в неї на занятті?
Я заходжу, коли буваю в місті. Не можу забути, звідки ти починала.
Ти забула сказати, що теж береш участь у змаганнях.
Хіба?
Саме так. І хто ж він?
- Хто? - Твій партнер.
Це Стівенс?
Кортес?
Ґарсія. Ти змусила його повернутися, так?
Не Ґарсія. Ти його не знаєш.
Я знаю всіх.
Меттью Расселл.
«Расселл»?
Так, він не з кіл національних змагань.
Студент?
Бухгалтер.
- Ти танцюєш з любителем? - Так, але в нього є база.
- Серйозно? - Так.
Він вже багато пройшов, і він упорається.
Привіт. Я тренувався всі вихідні, і нарешті дістаю до пальців ніг.
О, привіт. Вибач.
Привіт. Меттью.
Алекс.
Алекс?
Алекс. Добре.
Я про тебе багато чув.
Сподіваюся, гарного?
Залишу вас репетирувати.
Не хочу, щоб ви згаяли жодної хвилини підготовки.
То це твій колишній танцювальний партнер?
- Так. - Він...
Він доволі емоційний.
Так. Давай працювати.
- Давай. - Добре.
- Добре, ще раз. - Так.
- Рок-степ, тріпл-степ... - Рок-степ.
Два оберти, рок-степ, раз і два,
крок, крок і...
Що ж таке?
Гаразд, давай ще. Я зможу.
- Добре. - Я зможу.
Я казав, я наполегливий.
- У тебе виходить чудово. - Та ні.
Припини стільки думати і спробуй відчувати. Ось, візьми мою руку.
Це тягни-штовхай. Це зв'язок.
Відчуй зв'язок. Відчуй радість нашого спільного руху.
Танець — це взаємодія та веселощі.
Викинь це з голови.
У мене це ніколи не виходило.
У мене ідея. Ти ввечері вільний?
Можу бути.
Я хочу зустрітися в одному місці. Гадаю, допоможе.
- Привіт. - Привітик.
Ось воно.
- Цього я не очікував. - А чого ти очікував?
Не знаю. Чогось менш заміського...
ЗАКУСОЧНА «ЯБЛУЧНИЙ ФРІТЕР»
- Мені подобається! - Добре.
Як цікаво...
Колись ми тут танцювали.
Без суддів, без нагород. Заради розваги.
- Така собі втеча. - Так.
Я подумала, поза залом це буде не урок.
Гарна думка.
Ти не жартувала. Він справді крутий.
Так.
Купити випити?
Ні, потім. Танцпол чекає.
- Вже? Одразу туди? - Так, сер.
- Добре. - Давай.
Давай.
Ну що.
- Гаразд. - Гаразд.
Готовий? Добре. І...
Тріпл-степ, тріпл-степ...
- Так. - Назад...
- Дивися не на ноги, а на мене. - Що?
Розслабся. Давай, нам весело.
- Весело. Гаразд. - Так?
Так.
- Ось так. Правильно. - Трохи звичайних танців.
Рок-степ, тріпл-степ, два оберти, рок-степ...
Так.
Рок-степ...
Так!
- Так! - Клас!
Дуже добре.
- Я відчув. - Вийшло добре.
- У нас обох. - Ти молодець.
Навіть не наступив тобі на ноги.
Узяти води?
- Мені краще імбирний ель. - Ризикова. Нічого собі.
Схоже, у вас двох прорив?
Я його трохи розслабила. Щоб менше думав, більше відчував.
Так, здається, він відчуває.
Вам усім варто
не плутати хімію на танцполі зі справжнім життям.
Я це знаю, ти знаєш, але чи знає він?
- Прошу. - Дякую.
- Привіт! - Будьмо.
Можна вкрасти її на хвилинку?
Я вже натанцювалася.
Один танець. Згадати старі часи. Вони всі просили.
Я б залюбки подивився, отримав поради.
Добре.
Б-17.
Давай, персик. Влаштуємо шоу.
«Персик»?
- Так! - Так!
- Клас! - Молодці!
Ого.
Якщо зараз вражає, бачив би ти їх тоді.
Я знаю, у них щось сталося, але чому вона не обрала його?
Після розірвання заручин уже не буде як раніше.
Молодці, народ.
Ти досі класна.
Може, трошки.
Тренерко, було неймовірно. Приємно дивитися. Ти дивовижна.
- Дякую. - Так.
Ти очікуєш від мене подібного? Ми таке готуємо?
Так.
Я казала, що це довга історія.
Так.
Ми багато років були партнерами на танцполі.
Зрештою стали партнерами й поза ним.
Але його було легко відволікти.
Так.
І він мене не підтримував.
Тільки на танцполі. А іноді й там не міг.
Але це стара історія. Він проїхав, я теж.
Щось не схоже, що він проїхав.
Він може виглядати як завгодно. Я до нього нізащо не повернуся.
- Пробач, я... - Ні, нічого.
Ні. Мені приємно, що тобі не байдуже.
Так?
Гадаєш, ця екскурсія допомогла?
- Однозначно. - Мені теж. До завтра.
- До завтра. - Добре.
- Кермуй обережно. - Дякую.
Приїхали.
- Цікаво, що саджаємо сьогодні. - Не знаю. Побачимо.
Привіт.
З поверненням. Готові продовжити?
- Я рада, що ви змогли. - Ми залюбки.
Знаєш, я сумую за краваткою.
Я не... Що...
Гей, провідаємо Шарлотту?
- Можна? - Звісно. Розважайся.
- Повеселіться. - Ого.
Якщо дозволиш, ти здаєшся щасливою.
Не знаю, який у тебе зазвичай рівень щастя, але...
Я щаслива. Мені подобається це місце.
І крамниця.
Я рада, що поїду в Сіетл, але...
Дивно. Дитиною я все це сприймала як належне.
Наче це звичайна річ.
Так. Думала, що завжди матиму це і зможу сюди повертатися.
А чому поїхала?
Вибратися у велике місто. Щоб батьки пишалися.
Гадаю, батьки б тобою пишалися в будь-якому разі.
- Нумо працювати. - Для того я і приїхав.
- Добре. Тримай. - Ага.
- Граблі. - Берися.
Тут? Починати?
- Так. - Дякую.
Вітаю.
Дякую, що прийшли.
Вам сподобалося?
О! Може, хочете цю?
Крістін? Можна тебе на секунду, перш ніж...
Так.
Що таке?
Я вчора весь вечір думав про це і...
Ти точно хочеш зі мною танцювати?
Звісно.
Не хочу, щоб ти почувалася так, ніби застрягла зі мною.
Я танцюю з тобою не через якісь зобов'язання.
Гадаю, ми зможемо. Навіть якщо ти не віриш.
Тож це ти зі мною застряг.
Я обираю тебе.
Ну не знаю.
Гаразд.
- Тейлор... - Так. Чудово.
- Дякую. - Дякую, що приїхали.
- Дякуємо за сьогодні. - Так.
- Алекс? Як справи? - Вітаю, пане Сімс. Радий бачити.
- Взаємно. - Так.
Чим займаєшся?
Та, знаєте.
- Відвідую одну родину. - Чудово.
- Ще раз дякую за допомогу тату. - Я залюбки.
- Здрастуйте, пане Сімс. - Меттью.
- Люба. - Тату.
- Що треба робити? - Занести насіння до крамниці.
Добре.
Буду радий, якщо допоможете. Дякую.
- Люба, як ти? - Добре.
Цей Алекс усюди, так?
Так.
Тобі... Ага.
Оце була вистава.
Дякую.
Я знаю, що Алекс любить позмагатися.
Я б не так сказав.
Хай він тебе не зачіпає. Ми їм покажемо на танцполі.
Дякую.
- Можна забрати? - Так.
- До зустрічі. - Так.
- Дякую, що допоміг. - Ще б пак.
- Пане Сімс. Дякую. - Це я тобі дякую.
- Радий бачити. - Бережи себе.
Тату, у нас є насіння чорнобривців?
Так, що ти робиш?
Я прийшов спитати, чи ти виступиш зі мною.
Що?
Учорашній танець показав: ми досі чудова пара.
Так, але в мене є партнер.
Я чув про крамницю.
Ти справді хочеш ризикнути з адвокатом?
- Бухгалтером. - Без професійного танцювального досвіду.
Я — твій найкращий шанс. Ми обоє це знаємо.
- Цього разу я тебе не впущу. - Я хвилююся не через це.
Який тобі зиск?
Може, я думаю, що ти — мій найкращий шанс.
Дякую. Але пробач — я не можу.
Гаразд.
- Тоді побачимося там. - Мабуть.
- Я не піддаватимуся. - Я теж.
І раз, і два, і три, і чотири, п'ять, шість, сім...
- Знизу. - Так.
- Пробач. - Нічого.
Зробімо перерву. Гаразд.
Може, це викинути?
Ми пробуємо кілька днів — я не можу.
Відбір і півфінал не дозволяють підйоми. А у фіналі без нього не буде шансів.
І його нічим замінити?
Лише таким самим чи ще важчим.
А Барофський?
Барофський?
Так. Я дивився про це купу відео. Гадаю, я зможу.
Барофського не буде.
На сьогодні годі, відпочинемо і завтра спробуємо ще. Добре?
- Гаразд. Я тобі довіряю. - Так.
Ага.
Наступного разу я навчу готувати мій знаменитий лінцський пиріг.
Пан Ґреґорі тут.
І твій батько вдома.
Усім привіт.
Тату, ми зробили шоколадне печиво.
- Моє улюблене! - Тому його і вибрали.
Останнє деко в духовці.
Можеш дістати, коли спрацює таймер.
Добре. Дякую, що посиділи з нею, пані Ґреґорі.
Для чого ж іще сусіди?
По вас вже приїхали.
- Він завжди вчасно. - Добре.
- Переказуйте пану Ґреґорі вітання. - Обов'язково.
- На добраніч, люба. - На добраніч, пані Ґреґорі.
Ще раз вам дякую.
- Пусте. - Бережіть себе.
Схоже, ви весело провели час.
- Воно ще не охололо. - Так ще смачніше.
Ти мала рацію.
Давно пора спати. Підеш готуватися?
Я прийду за секунду.
Дуже смачно.
- Добраніч. - Люблю тебе. Зараз буду.
Тату? Ти забився?
Ні, це стара травма. Іноді дає про себе знати.
Прикладу лід — і буду як новий.
Чесне слово.
Я звернулася до подруги — у неї чудове органічне добриво.
З ним у Сахарі виростиш кукурудзу.
Її сад буятиме.
Дякую. Це...
Щасти вам обом. Ми за вас уболіваємо.
- Дякую, Джанет. - Дякую.
Пів міста купили квитки на наш великий дебют.
Жодного тиску.
- Лишився тиждень. Думаєш, встигнемо? - Так, ми просуваємося добре.
- Гаразд. - Так.
Дякую.
Усе гаразд?
Так, просто треба дивитися, куди йду.
До вечора. Так?
- Я прийду. - Добре.
Сім, вісім, раз, два, три і чотири, п'ять, шість, сім...
Давай... Так.
Раз, два, три, чотири... Добре.
П'ять, шість... Ні.
- Вивчимо в день змагань? - Ні.
Раз, два, три і чотири, п'ять, шість, сім, вісім... Так!
- Так! - Так!
Добре. Повторімо ще. Зрозумів.
Побризкаємо. Це їх оживить.
Так.
І п'ять, шість, сім, вісім...
Так!
Добре.
У нього чудові успіхи,
але в нас жодних шансів без фінального руху на багато очків.
- Йому досі не вдається крок? - Поки ні.
- Він сказав, хоче спробувати Барофського. - Думаєш, зможе?
- Він сильний, але... - То в чому проблема?
Побігти й стрибнути?
Пам'ятаєш, що було минулого разу?
Так. Алекс відволікся і впустив тебе.
Це трохи інше.
Мені важко так комусь довіряти.
Мова досі про танці?
Кріс, слухай. Іноді треба стрибнути.
Спитай себе, чи він той, з ким ти хочеш це зробити.
Ходімо.
Так?
- Привіт, заходь. - Привіт.
Вибач, що відволікаю.
Я знаю, сьогодні в нас мав бути вихідний, але...
- Ти хочеш тренуватися. - Ти можеш?
Звісно.
Дякую. Ти найкращий.
- Це наші рахунки? - Так.
Я вирішив продивитися ще раз.
Дивовижно.
Приз — це тимчасове рішення, і якщо він їм і дасть зайвий рік чи два,
треба знайти нову стратегію краще монетизувати їхні активи.
Так.
- Ти маєш ідеї? - Можливо.
Ти магістр ділового адміністрування, я бухгалтер, разом ми щось придумаємо.
Так, точно.
Я думав почати з ділянки, що не використовується.
- Слухаю. - Там великий потенціал.
Пані Ґреґорі скоро приїде.
Сьогодні я недовго, обіцяю.
- Що ти дивишся? - Змагання, відео з Алексом Івановим.
- У нього найвищий встановлений бал. - Аякже.
Тату, ти будеш неймовірним.
- Так? Чому це? - У тебе є те, чого він не має.
Слабке коліно?
Крістін.
Так.
Це вона.
Досить телефонів. Поводься добре.
Я завжди поводжуся якнайкраще.
Згоден.
- Повеселися, тату. - Дякую, Ті.
Пані Ґреґорі, дякую, що прийшли.
П'ять, шість, сім, вісім. І раз, два, три, чотири!
П'ять, шість, сім, вісім. Раз і два, три й чотири.
П'ять і шість, сім і вісім. Раз і два, три, чотири.
П'ять, і шість, і сім...
- І вісім. - І вісім.
І тепер...
- Ага. - Так.
- Два оберти, і вниз... - І вниз...
- І тепер... - І бум!
- Вдалося? - Ти в це віриш?
- Ти молодець! - Так.
Що таке?
Нічого. Усе добре.
Не схоже, що нічого.
Що ти мені не кажеш?
Просто...
Просто іноді, коли я його напружую, воно набрякає,
але чесно, я думаю, усе буде нормально.
Не схоже на нормально.
- Виглядає гірше, ніж відчувається. - Он як? Тоді йди до мене.
Що... Гаразд.
- І скільки ти вже так? - Недовго.
Коли так стає, мені треба відпочити кілька днів.
За три дні змагання.
Тоді потерплю. До того часу може стати краще.
Я не дам тобі шкодити собі.
А який вихід?
- Ми не підемо. - Ні, ти так не можеш.
Це не варте хронічної травми.
А Алекс?
Що?
Він тебе кликав відколи з'явився в місті. Подзвони йому, погодься.
Крістін, ти дуже старалася.
Я не змагатимуся в парі з Алексом. Я це собі пообіцяла дуже давно.
Ясно.
Тоді ми знайдемо інший спосіб урятувати крамницю, я допоможу,
ми це зробимо разом.
Так.
Як тобі смажений сир?
- Смакота. - Добре.
Я маю до тебе питання.
Яке?
Ми вже деякий час із тобою удвох,
але я хотів спитати, як ти почуватимешся,
якщо з'явиться хтось іще.
- Хтось іще? - Так.
Ти знаєш, що я дуже люблю твою маму і нізащо не спробую її замінити.
Знаю.
Крістін дуже мила. Згоден?
Так. Згоден.
Це було кмітливо.
Мені десять.
Зроблю, так. Дякую.
Усе гаразд?
Так, це розпорядниця дому, щодо квартири в Сіетлі,
нагадала прислати дані.
Я була трохи зайнята.
Не хочеш поговорити?
Я хотіла перемогти задля вас.
Схоже, я вас підвела.
Я пам'ятаю, як ти завжди хотіла перемогти,
але зараз перемагати не треба.
У нас із батьком усе буде добре.
Та чи буде?
Ми маємо одне одного і тебе. Усе в нас буде нормально.
А мій прадід
відкрив цю крамницю без гроша за душею.
Казав, у кожному місті має бути надійне місце.
Вона для багатьох була важливою.
Включно з нами?
Включно з нами.
Пам'ятаю, як ти вперше увійшла в ці двері.
Я ледь не впустив усі коробки, які складав.
Ледь? Якщо я правильно пам'ятаю, ти їх таки впустив.
Старий вирахував з мене 30 центів.
Те, що ти мене помітила, було того абсолютно варте.
Це я. зустрінемося?
Передумала?
Я не можу впустити цей виграш.
- Тоді до роботи. - Так.
Зараз. Я відчиню.
- Дякую, тату. - Прошу, люба.
Крістін просить подзвонити. Вона в студії.
Це за квартал. Зайдемо привітатися?
Чудова ідея. Прихопимо їй морозиво з м'ятним шоколадом?
Тату, ти тямиш.
Тату, вона там?
Гадаю, вона трохи зайнята.
- Меттью... - Куди ти?
- Він неправильно це зрозумів. - Хіба?
Крістін, нам добре разом.
Колись було. Тепер вже ні.
Ось, люба. Поговоримо з нею потім.
Меттью!
Усе не так, як тобі здалося.
Я казала, що не піду до Алекса,
але я не хотіла, щоб батьки втратили все, за що боролися.
Я тобі дзвонила.
Я не засмучений. Я радий, що ти знайшла партнера.
Так. О, і це тобі.
Щасти.
Ну що, готова?
Люба, виглядає чудово. Ти добре попрацювала.
- Мені допомогли. - Так, нам обом.
Ти казав, що не танцюватимеш з Крістін,
але ж ми сьогодні поїдемо за неї вболівати?
Не думаю, що вона мені зрадіє.
Бо ти поїхав і кинув її на тротуарі?
- Щонайменше. - Поговори з нею.
- Тобі справді подобається сад? - Дуже.
Нарешті як удома.
Молодець.
Прошу. Рада була знову вас бачити. Бережіть себе.
Як ти?
Нормально.
Так.
Меттью ще прийде.
Мені болить, що ти така сумна. У тебе попереду ще стільки всього!
Нова цікава робота в консалтингу. Хай що воно таке.
Мамо, я не їду в Сіетл.
Що?
Знаєш, про що була та кадрова
й оптимізаційна стратегія в консалтингу?
Про допомогу бізнесам.
То чому б не робити це тут?
Люба, не думаю, що тут буде багато роботи.
Слухай, ми або врятуємо крамницю,
або попрощаємося з нею і почнемо нову главу.
У будь-якому разі ми це зробимо разом, як сім'я.
Гаразд?
Гаразд.
- Я тебе люблю. - І я тебе.
- Привіт. Як коліно? - Вже краще. Дякую.
Шкода, що воно тоді підвело.
Крістін усе одно знайшла кращого партнера.
Ти не чув? Крістін не змагатиметься.
Що?
Чому?
Алекс її знов підвів?
Це був її вибір. Вона не може танцювати з тим, кому не довіряє.
Готова, люба?
Я візьму. Іди веселися. Люблю тебе. Бувай.
Ходімо, Тейлор.
Допомогти вам щось... знайти?
Сподіваюся. Танцювальну партнерку.
Що?
Меттью, пробач мені за вчора.
Ні, це ти пробач.
І не вибачайся за те, що хочеш допомогти родині. Ти боєць.
- А твоє коліно? - Відпочило і готове.
Ти впевнений?
Я ще ні в чому не був такий упевнений.
- Їдьмо! - Це Тейлор.
- Хапай пальто. Їдьмо. - Добре.
- Бувай, мамо. - Бувайте.
Бувайте, Дженніфер.
- Їдьмо, бо запізнимося! - Так, нам ще вигравати змагання.
- Я без сукні. - Я був на фермі, тато дав її мені.
Це з саду. На щастя.
Усе. До справи.
Сидиш?
- Щасти. - Дякую.
Бувайте, Дженніфер.
Добрий вечір, пані та панове! Вітаю на сьогоднішньому змаганні.
Танцюристи, займіть позиції для відбіркового раунду.
Розійдіться так, щоб судді всіх бачили.
Змагання починаються.
Щасти.
Судді зробили свій вибір. Ось сьогоднішні півфіналісти.
Пара номер 14.
Пара номер 18.
Пара номер 16.
Пара номер 30.
Вітаю, фіналісти.
Танцюристи, готуйтеся. Настав час сяяти.
Зосередься на мені.
А фінальний рух? Коліно витримає?
Мабуть, ні.
Ти мені довіряєш?
Так.
Так?
Барофський!
- Ми що... - Ти зміг.
Браво!
Пані та панове, друге місце отримують...
Крістін Сімс і новачок Меттью Расселл.
- Вітаю вас. - Дякуємо.
- Ви заслужили. - Дякуємо.
Так.
- Алексе, наші вітання. - Дякую.
Не пам'ятаю поцілунку в хореографії.
Вітаю із заслуженою перемогою. І успіхів з ремонтом студії.
Дякую. То я тебе бачитиму в танцювальних колах?
Було приємно згадати минуле,
але, гадаю, моє майбутнє інше.
Щасти тобі.
Як відчуття?
Пробач, Крістін.
За що?
Ми не виграли.
Авжеж ми виграли.
Так.
Ми не отримали весь приз,
але друге місце покриє насіння та припаси
для розробки незайнятої дальньої ділянки.
Також ви можете податися на зниження податку на ці товари.
Коли почнемо збирати врожай,
кредит на ферму покриє розрив, доки прибуток не зросте.
Це просто дивовижно.
Але в нас нікому там працювати.
Можливо, є.
Ви їх завжди підтримували. Вони хочуть віддячити.
Золотце.
- Меттью. Дякую. - Радий допомогти.
Люба.
- Люблю тебе. - І я тебе.
Піду привітаюся.
- Боже, який я радий вас бачити. - Ми б вас не підставили.
- Які приємні відчуття. - Дійсно.
Молодець, партнерко.
-«Партнерка». Мені подобається. - Мені також.
Знаєш, до наступних змагань штату лише 361 день.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда