BANKA V OBKLÍČENÍ
Teď všichni vztyk… Vstaňte!
-Vstaňte, prosím! -No tak, no tak.
-Pomalu! A s rukama za hlavou! -No tak!
Vztyk!
Nemáme celej den, rychle!
No tak honem, honem.
Ani hnout!
Prosím, pomalu.
Tak jo, teď. Velice pomalu, pojďte vpřed. Jeden za druhým! Potřebuju inzulín.
-Do autobusu. -Běžte pomalu.
Do dodávky.
Autobus. Autobus. Do autobusu. Autobus. Pojďte, autobus. Jdeme. Jdeme,
madam. Pokračujte, slečno. Do autobusu. Autobus. Pokračujte, madam.
Nemáme celý den, rychle!
Dodávka.
Jdeme, autobus. Autobus. Klid! Po jednom!
Autobus. Autobus. Dobře. Autobus. Běžte, slečno. Autobus. Pojďte sem.
Dodávka.
Autobus. Jděte, madam.
Autobus.
Do dodávky. Autobus.
Vy do dodávky.
Vy, do autobusu. Do autobusu. Pojďte, autobus.
Jdeme. Autobus.
Autobus.
Autobus, to nic, pane, to nic. Autobus.
Autobus. Autobus.
Otočte se.
-Je to jeden z nich. Je to jeden z nich… -Ruce za hlavu.
Co jste říkal?
Je to jeden z útočníků.
Co říkáte?
Je to jeden z nich.
Ne, ne, ne. Strážníku, ne. Přišel jsem si vybrat peníze jako ostatní. Přísahám, že…
Sundej si sako.
-Opra… -Ruce na dodávku.
-Jen jsem přišel… -Jo, dobře. O tom mi
řekneš pak. Sundej to sako.
-Vážně? -Řekl jsem, aby sis sundal to sako!
Koukej na mě.
Vyhrň si rukávy.
Já nemů…
Nemůžeš co?
Nemůžu je vyhrnout výš. Ono to…
-Vyhrň si ty zatracený rukávy, sakra. -Víc to nejde. Víc to nejde. Víc to nejde!
-Kde je José Juan? -Nevím, o kom to mluvíte.
-Kde je kurva Jednička? -Nevím, o čem to mluvíte.
Přišel jsem si vybrat peníze.
Ty. Ty a ty. Do autobusu.
Ostatní odvést.
Kde seš, ty zasranej hajzle?
Jednička?
Ještě ho nemáme.
Tc!
Dej mi baterku.
Tady.
Tc!
Sundej si brýle.
Pěkně sis zavařil.
Vztyk.
Pomaličku.
Pouta.
Jdeme.
To je Jednička.
Tvoje jméno?
José Juan Martínez Gómez.
Je spojený s anarchistickými skupinami a má
v záznamech desítky ozbrojených loupeží.
Co zbytek gangu?
Jsou zatčení.
Z Civilní stráže?
Ne, jsou to obyčejní zloději.
Takže?
Proč jste tedy požadovali propuštění Tejera?
Byl to trik.
Chtěli jsme získat čas, abychom udělali díru do zdi a utekli.
Ale nevyšlo to.
Pořádně ho vyslechněte. Ale nezkřivte mu ani vlas.
Generále.
Veliteli.
Všechna rukojmí jsou v bezpečí. A všichni mí muži taky.
Operace byla úspěšná.
Slyšeli jste?
-Gratuluji. -Gratuluji.
-Díky bohu. -Generále.
Generále.
DOPIS O ODSTOUPENÍ
Pane.
Operace skončila. Rukojmí jsme propustili. A útočníky jsme zatkli.
Díky Bohu.
Jakmile vyslechneme zadržené, dozvíme se víc detailů. To je vše.
Ricardo.
Pane?
Děkuji.
Není zač.
Premiére.
Zatímco se Plaza de Cataluña a celá země vrací do normálního stavu,
úřady oznámily tiskovou konferenci na úřadu vlády Katalánska,
na které očekáváme další detaily ohledně útoku zásahové jednotky a
identity útočníků.
Prosím ticho. Ticho, prosím! Ticho! Jistě si dovedete představit,
že to bylo hektických 37 hodin.
-Promiňte. -Nejedli jsme, nespali jsme, nemohli
jsme s vámi komunikovat… Byla to extrémní situace.
Nyní, když jsou rukojmí v bezpečí a útočníci byli zatčeni,
vám podáme bližší informace. Generále.
V první řadě bych chtěl zdůraznit a ukončit spekulace o tom,
že jsou mezi zadrženými členové armády nebo Civilní stráže…
Civilní stráž nebyla zapojena. Absolutně ne.
Známe identitu útočníků?
Zdá se, že se jedná o gang kriminálníků, lupičů a anarchistů.
Jde o anarchistické komando?
Ne, slečno, to jsem neřekl. Jsou to běžní zločinci, lupiči.
Takže motivace útoku byla čistě ekonomická?
Ano. Přesně tak.
Ty výstřely na střeše… Jeden z mých mužů to dostal?
Hm.
Cristóbal?
José María Cuevas.
Udělal nečekaný pohyb a člen Zásahové jednotky střílel.
Byl to dobrej chlap.
Byl to lupič, tak jako ty.
Nějak se živit musíme. Ne?
Jsou miliony způsobů, jak se uživit bez kradení.
Kdyby nebyli lidi jako já, nebyli byste ani vy. Že?
Chm.
Pověz mi všechno a pak můžeme jít spát, což si myslím, že nám oběma prospěje.
Máš cigára?
Nemáš lehký?
Tak jo…
Kde mám začít?
Od začátku. Hádám,
že ten úžasnej nápad vykrást banku a chtít Tejerovo propuštění byl tvůj.
Dělal jsem placenou práci.
Takže si tu loupež někdo objednal?
Ne.
Chtěli zpět nějaký dokumenty.
Jaký dokumenty?
Ty, co byly v jedný z bezpečnostních schránek.
A řekneš mi, kdo si to objednal?
Sežeň mi krabku lehkejch. Pak řeknu všechno.
-Maider, gratuluju! Gratuluju! -Díky.
Ale… co se děje?
Tvůj článek byl jediný, co zmínil bankovní lupiče.
Tomu se říká „primissima“.
Doufám, že vám to nestoupne do hlavy.
Hm.
Bude nám stačit vyšší plat a pár dní dovolený, šéfová.
Jo. S tím běž na personální. Znáš to tu.
Jo.
Gratuluju.
Štěstí. Byla jsem ve správný
čas na správném místě.
No, tak to dělají dobří novináři.
Dělají tohle a odevzdají související článek před uzavírkou. Máš 45 minut.
-Jen 45 minut? -Do toho.
Sakra.
Děkuju.
Chci pravdu. Ale celou pravdu. A nic než pravdu.
V půlce března přišla objednávka.
Byl jsem s Cuevasem. A s dalšími anarchistickými
kámoši v hospodě.
U Manuela Vilagrána?
Znáte ho?
Slyšel jsem o něm, jo. A taky jsem slyšel, že byl v tajné jednotce u Carrera Blanca.
Za Franka to býval špeh.
Řekl, že v Perpignanu je někdo, kdo mě chce vidět.
Že má opravdu důležitou práci.
Jel jsem do Perpignanu.
A byl tam Kapitán.
Jaký Kapitán?
Kapitán Manglano.
Myslíš Manglana, toho ředitele CESIDu?
Máš se?
Dobře.
A rodina?
-V pohodě. -Bezva.
Máme zájem o jisté dokumenty ze schránky 156 v Centrální bance v Barceloně.
Co říkáš?
-Proč to neudělají tví lidi? -Ne, ne, ne, ne. Musí to být jako
přepadení. Musí tam být zmatek, velký rozruch. No. Budeš to mít lehké.
Poslyš. Vloupáte se do banky, všechny zavřete uvnitř a oznámíte, že
požadujete propuštění Tejera a dalších z Civilní stráže z 23. února.
Lehké. Když si budou myslet, že tam je Civilní stráž,
nikdo tam nepůjde. Dobře?
Takže budete mít spoustu času,
abyste dole ve sklepě udělali díru a utekli kanalizací.
A to se všemi penězmi, co mají v sejfu.
Kolik?
800 milionů.
S tolika penězi můžeš ty a tví přátelé jít do penze.
Umíš si představit, že bys byl ten, co tu spískal největší vloupačku? Umíš?
Myslím si, že jo.
Dobře.
Takže jestli to chápu. Říkáš,
že přepadení Centrální banky bylo jen kvůli
tajným dokumentům, ale chtěli jste, aby vám všichni věřili,
že jste Civilní stráž, co chce Tejera.
Ale vy jste vlastně jen bankovní lupiči, co chtěli ty peníze z banky.
Přesně tak.
Co to bylo za dokumenty? Musely být hodně důležité,
když CESID udělal takovou akci.
To netuším.
Chm.
Do toho nám nic nebylo.
Ty dokumenty… Kde jsou?
Můžu si odskočit?
Propusťte rukojmí!
My jsme chtěli jen ty peníze.
Ale plány banky, byly falešné.
Jestli vám dali falešné plány, tak proto, abyste se nedostali ven.
To nejspíš.
Skoro určitě chtěli, aby došlo k přestřelce,
a tím se nás nadobro zbavili.
Alespoň tebe.
Jo, mě a Cuevase. Byli jsme jediný, kdo o té operaci věděl.
Cuevase ale už dostali.
Nevím, jestli mluvíš pravdu, nebo jestli sis to nevymyslel.
-Všechno, co jsem řekl, je pravda. -Určitě?
Ano.
Komisaři. Měli bychom přivést zadrženého k soudu,
aby mohl říct soudci…
Paco…
Vezmi si pár dní volno.
A odpočiň si.
Jsou tvý. Blonďáku.
Budou se ti hodit.
CENTRÁLNÍ BANKA V OBKLÍČENÍ ŠOKUJÍCÍ UKÁZKA TERORISMU
CALVO SOTELO MÁ VYSVĚTLIT NEJASNOSTI
STRACH Z NOVÉHO A DEFINITIVNÍHO PŘEVRATU STÁTU
Hlásíme se živě z budovy Parlamentu,
kde momentálně premiér Calvo-Sotelo poskytuje detaily ohledně událostí,
které se odehrály tento víkend v Barceloně.
Jednička, José Juan Martínez Gómez se, jak říká, setkal v Perpignanu 15. nebo 16.
Března s individuem, který si říkal Antonio Luis,
muž s extrémně pravicovou ideologií,
a který byl údajně obeznámen s přechozími kriminálními aktivitami Juana
Martíneze Gómeze.
Co to sakra je?
Muž, který se později stal hlavou gangu, byl najat, aby vykonal důležitý úkol:
napadl a zajal rukojmí v Centrální bance v Barceloně.
Zadržený měl také zmást úřady a názor veřejnosti
ohledně identity účastníků tak, aby všichni uvěřili,
že se jedná o členy vojenského seskupení.
Momentálně spolupracujeme s francouzskou policií, abychom našli Antonia Luise,
partnera takzvaného Jedničky. Musím uznat, že stále existuje jedna klíčová otázka,
na kterou nemám definitivní odpověď.
Kdo je za všemi těmito událostmi?
Řekli jsme, že to bylo obyčejné přepadení. A premiér, náš premiér,
že se jednalo o spiknutí extrémistů.
Isabel, řekli jsme, co jsme věděli.
Byla to chyba století.
Dobře, promluvím se svým zdrojem a uvidíme.
Je po všem, Maider. Už nelze nic dělat.
-Ale… -Žádné ale. Jsme investigativci a
děláme pro národní zpravodajství.
-Ale já to ještě můžu prošetřit. -Ty mě neposloucháš nebo co?
Tak jo…
Tak jo. Posledních 48 hodin. Mm? Tři násilná přepadení v Eixample.
Dva nezletilí zemřeli na předávkování.
A další žena, co ji zabil její muž. Dvanáctá… 12 žen,
které zabili jejich manželé za tento rok. Chci dělat tohle, Maider.
Chci o tom tématu zvýšit povědomí. Rozumíš?
Výborně.
Tak se seber a napiš pro mě článek.
Oddělení loupeží, prosím?
Mohu mluvit s komisařem Lópezem?
Omlouvám se, ale komisař si vzal dovolenou.
Aha. A mohl byste mi dát jeho číslo telefonu nebo adresu?
Promiňte, ale tyto informace neposkytujeme.
Aha. Dobře. Moc vám děkuji.
Vím, kde ho najdeme.
Dává mi to jasný smysl. Událost v Centrální bance nebyla
tak velká jako 23. února.
-Z toho má prospěch jen extrémní pravice. -Myslíš, že kdyby chtěli destabilizovat
celou zemi, tak by najali dvanáct zločinců?
Upřímně, netuším.
Všechno, co se tady poslední dobou děje,
je až nereálný.
Neříkají nám pravdu. Alespoň ne celou pravdu.
A holka z Baskicka se rozhodla, že ji zjistí. Co?
Chm, hm.
Přesně tak.
Jak se dcera jmenovala?
Je jedno, jak moc piješ, ona se nevrátí a ty na ni nezapomeneš.
Já se dřív řezala žiletkou.
Až jednoho dne… Máma… Byla na tom zle jako já…
… mi řekla…
„Buď se rozhodneme žít, nebo vyskočíme z okna.“
Tak jsme se rozhodly žít.
Paula.
Jmenovala se Paula.
Příště si zahraju s tebou. Porazím tě ještě před mistrákem.
Už zase vy dva? Co chcete? Přepadení skončilo a já jsem na dovolené.
Viděl jsi proslov premiéra?
Dáš si pivo?
Tak viděl jsi ten proslov, Pako?
Do toho, ptej se.
Byl jsi s Jedničkou?
Jo, byl.
Mluvil jsi s ním?
Jo, mluvil.
Co ti řekl?
Když vám to řeknu, neuvěříte tomu. I já měl problém uvěřit.
-Chm. -Že za tím vším stojí extrémní pravice?
Řekl mi, že si tu operaci objednal Manglano.
Ředitel CESIDu. Aby získal dokumenty, které byly v bezpečnostní schránce.
A mělo to, s tím dopisem o Tejerovi, vypadat jako akce extrémní pravice.
A odměnou za tu práci mělo být těch 800 milionů v sejfu.
Nevím, jestli se po tom, co se mnou mluvil,
rozhodl změnit výpověď či někdo jiný vymyslel něco snazšího.
Jaké dokumenty mohly být tak důležité, aby vedly k takové operaci?
Chm.
Řekl mi, že je neviděl.
Ale nevím, jestli mi lhal, nebo co.
A teď mě omluvte…
Hele!
Něco na tom nehraje. Být tebou, byl bych moc opatrný.
Děkuju.
Návštěva.
Kurva, už jsem vám řekl všechno, co vím. Nechte mě spát. Prosím.
Jak se máš, José?
Tak ty jsi teď ředitel CESIDu?
Hm.
Sakra, na to, žes změnil kabát, se nemáš špatně.
Měním se spolu s dnešní dobou. Ty bys to měl taky udělat.
Hm.
Byla to past?
-Ne. -Ne?
Takže jsi nevěděl, že ta zeď je kámen a že se nedostanem ven.
To jsem netušil.
Přísahám na svou rodinu. Co mě napadá je, že ty plány byly z doby,
než tu zeď ve sklepě posílili. Nic jinýho v tom není.
Jo…
Vsadil jsem na tvoji odměnu vše.
Hm.
A podívej, kde jsem.
Nemluvme o minulosti, protože tu nevyřešíme.
A o čem chceš mluvit? Co? Protože jsem vypovídal asi stokrát.
A už mě to dost nebaví.
Hele, José. Pozorně poslouchej.
Stačí abys podal výpověď, ve které popřeš vše,
cos doteď řekl a že sis to celé vymyslel.
Že přepadení byl tvůj nápad a že jediný, cos chtěl, byly peníze z Centrální banky.
Stačí, abys řekl tohle.
Chmm.
A co z toho budu mít?
To, že se tě nezbaví. Tebe ani tvojí rodiny.
Odsoudí tě na spoustu let, to by se stalo i tak.
V každém případě. Ale když…
Podáš tuhle poslední výpověď, vyhrazené vládní fondy ti ve všem pomůžou.
Také zajistí, že tvoje žena a děti budou
mít všeho dostatek.
Rozumíš?
Nic víc. Musíš myslet na svou rodinu.
To dělám denně.
Dobře.
To muži dělají.
Je to dobrá nabídka. Zamysli se.
KONEC S MNOHA OTÁZKAMI
Chemo. Kde je Maider?
No. Neviděl jsem ji.
Berni. Viděls Maider?
Asi píše ten článek, cos chtěla.
Byl jsi Josého přítel. Můžeš mi o něm něco říct?
Byl posedlý poslední loupeží a že půjde do penze.
Ten chlap je patologickej lhář. Umí jen lhát. Ne, nevěř mu.
Generále. Deník Barcelona. Mám pár otázek. Myslíte,
že je za přepadením Centrální banky nějaký tajný motiv?
ZASEDÁNÍ RADY
PŘEPADENÍ BANKY
Pane Rolláne? Jak se máte? Maider Garmendiová. Mám pár otázek ohledně
-přepadení. -Ano.
Máme dva různé pocity. První je radost, protože je po všem.
A okamžitě poté cítíme i zmatení. Protože není možné, aby jedinci,
které označujeme jako grázly, lupiče, křiváky a anarchisty,
dokázali postavit celou zemi na nohy pomocí dokonale zorganizovaného a
dokonale vykonaného útoku.
Není možné tomu uvěřit. Samozřejmě, že vláda je první, kdo…
-Vidíš? -I González si myslí, že tu něco nehraje.
Potkala jsem lidi, co znají Jedničku. Je to úžasné. Každý tvrdí něco jiného.
Jeden z nich řekl, že byl posedlý poslední vloupačkou
a svou penzí. Další, že to je patologický lhář
a že mu nemáme věřit, a další, že to byl policejní informant a
že v anarchistické době udal několik lidí.
Maider, je to jako 23. února. Pravdu se nedozvíme.
Kdybych mluvila s ním nebo s Manglanem…
Máš přece zadanou práci. Ten článek, co ti dala Isabel…
Dobré odpoledne, podplukovníku.
Premiére.
Nějaké zprávy?
Všichni zadržení jsou běžní kriminálníci.
Mhm.
A ten příběh o ultras?
Vymyslel si ho, aby dodal události politický
náhled a dostal nižší trest.
Výborně. Začíná se z toho stávat fraška.
Musíme ihned otočit list.
Hm.
Musíme na tu věc rychle zapomenout.
Pořád existují frakce povstalců, ale jsou v kasárnách.
Pokud mi dáte finance a také příslušnou moc,
nebudete se už nikdy bát povstaleckých spiknutí.
Musím to probrat se zbytkem vlády. Zítra nebo pozítří budu mít odpověď.
Výborně. Mimochodem…
Veličenstvo požádalo, aby měl vaši osobní bezpečnost
od teď na starost CESID.
Jeho Veličenstvo to řeklo?
Pokud už nepotřebujete probrat nic jiného, Ricardo.
Pane premiére.
Tady je ten článek.
Posaď se, prosím.
Mám tě ráda, Maider. Upřímně.
A určitě můžeš být vynikající novinářka.
Ale nedovolím, aby si tu lidi dělali, co chtějí.
Ale…
Děláš na věci s Centrální bankou.
Vím to.
Musím zjistit pravdu. Zjistit, co se stalo.
Chápu to.
Ale pak budeš muset do jiného oddělení.
Nebo jiných novin.
Ano?
Ne, ne. Dejte mi ho.
Ahoj, Mario.
Mhm.
Jo…
Hm.
Dobře a kdy? Kdy to můžeme mít?
Co ty tady?
Zajdem na sklenku?
Nemám zrovna den.
Chci ti něco povědět.
Prvních pár hodin jsem byl na velitelství.
Okolo půl jedenácté volali do banky a chtěli mluvit s Jedničkou.
Když uslyšel generál Pajuelo jeho hlas, myslel,
že to je kapitán Gil Sánchez Valiente.
Ale nebyl.
Ne. Vůbec ne. Ale možná ho zradilo jeho podvědomí.
Kde byl Valiente 23. února?
Kde?
Byl v Parlamentu s Tejerem.
A?
Podle mých informátorů odešel s nějakými dokumenty.
S těmi, co byly v Centrální bance?
Jestli je pravda to, co mi Jednička říkal, dává to smysl.
Pojďme pryč. Sledují nás.
Ehm.
Proč mi pomáháš?
Bylo by fajn, aby zase pravda vyšla najevo.
Moje první místo bylo Baskicko.
Když jsem tam byl půl roku, dal někdo před stanicí bombu do auta.
Budova se v podstatě sesypala.
A já to přežil.
Kdo jste?
-Co děláte v mém pokoji? Zavolám policii. -Ne, netřeba. Jen zdvořilostní
návštěva. Neboj. Zavři a posaď se.
Co chcete?
Jediný člověk…
… který zná pravdu, je José Juan. Ale on pro vlastní dobro nic neřekne. Mm?
No, šetři svým časem. Zapomeň na všechno. Hele.
Felipe González vyhraje volby, takže se tahle země radikálně změní,
ať se nám to líbí, nebo ne. Za pár let budou 23.
Únor a Centrální banka v propadlišti dějin.
A potom, jestli budeš chtít, klidně napiš knihu o všem, co se odehrálo.
Ale teď na to všechno zapomeň. Rozumíš?
Mm?
Měla by ses dívat dopředu.
Naše budoucnost je plná možností a peněz.
A kdo by neměl rád peníze? He?
Chm!
Jak jsi na tom? V pořádku?
Byl to on. Osobně. Manglano.
Nedotknutelný.
Musíme toho nechat.
Já to nevzdám. Kdybych mohla mluvit s Jedničkou…
To nepůjde.
Je tu někdo další, kdo by mohl vědět, co v těch papírech je.
Tamhle je. Jdeme.
Chci mluvit se šéfem.
Není tady. Ale jestli chcete, abych mu něco vyřídil…
Nehrej si se mnou, zrovna jsem ho viděl vejít!
Co se tu děje?
Co se děje?
Dobrej, pane Vilagráne. Chceme si s váma promluvit.
Bude to chvilka.
Pojďte dál.
No…
Jak vám můžu pomoct?
Byl jste v Centrální bance.
A dostal jste se ven se skupinkou prvních rukojmích.
A měl jste u sebe dokumenty ze schránky 156.
Chceme vědět, co v těch dokumentech bylo.
To máte špatného člověka. Já o Centrální bance ani tajných
dokumentech nic nevím.
Takže. Můžeme to udělat po dobrém, nebo po zlém.
Chm.
Pojď sem!
Dobře. Ale nemlať mě, prosím, ne.
No tak dobře. Mm? Neboj se.
Nikdo se o tom nedozví. Mm? Tohle zůstane mezi námi.
Co se stalo s těmi dokumenty?
Dokumenty schvalovaly členy prozatímní vlády po 23. únoru…
Takže Manglano je chtěl dostat zpět za to, že bude ustanoven ředitelem CESIDu.
Po mnoho let autoritativního režimu byl Západ a Evropa…
30. KVĚTNA VELITELSTVÍ NATO, BRUSEL
… pro Španěly synonymem svobody a demokracie.
Rozvody, hned! Hned, hned, hned! Rozvody, hned! Hned, hned, hned!
Rockeři, jestli nejste najetí, tak se rozjeďte a poslouchejte!
Vidíme to, cítíme to, Felipe bude premiérem!
28. ŘÍJNA 1982
CENTRÁLNÍ BANKA
Je to jako epidemie.
Dej lidem drogy a chlast a zapomenou na všechno.
Jde návštěva.
Je to dlouho.
Přeložen do Madridu.
Mm. Slyšela jsem.
Chm.
Co tu děláš?
Padly tresty za Centrální banku.
Blonďák dostal 38 let. A podle rozsudku byly jeho
motivy čistě ekonomické.
Chm.
Zajdem na sklenku?
Jasně.
José Juan Martínez Gómez utekl z vězení během propustky po 8 letech ve vězení.
Říká, že první věc, kterou udělal, bylo, že šel do centrální banky pro peníze,
které schoval ve sklepě.
Manglano vedl CESID od roku 1981 a rezignoval v roce 1995 po skandálu
s ilegálními odposlechy politiků, diplomatů, podnikatelů a novinářů.
José Juan Martínez Gómez svou výpověď nikdy nezměnil.
Dodnes nebylo možné ve zmiňovaných událostech
dokázat zapojení Manglana a Vilagrána.
Za vlády Leopolda Calva Sotela se Španělsko přidalo do NATO,
byly legalizovány rozvody a plány na převrat byly ukončeny.
Během národních voleb v roce 1982
zažila španělská socialistická strana Felipe Gonzálese drtivé vítězství.
A Španělsko „otočilo list“.