BANKA V OBKLÍČENÍ
Teď všichni vstaňte.
- Vstávat prosím! - Pohyb.
Hezky pomalu! A ruce za hlavu!
- No tak! - Vstávat!
Rychle, nemáme na to celý den!
Ani hnout.
- Ruce nahoru. - Tak bude to?
Hezky pomalu půjdete sem. Jeden po druhém!
- Do autobusu. - Postupujte pomalu.
K dodávce.
Autobus. Autobus.
Do autobusu.
Autobus.
Pojďte.
Autobus.
Běžte, madam.
Tudy, slečno.
Do autobusu.
- Autobus. Prosím, madam. - Zrychlete!
Dodávka.
Vy do autobusu.
Autobus. Klid! Hezky po jednom!
Do autobusu.
Autobus. Dobře.
Autobus. Běžte, slečno. Autobus.
Pojďte sem.
K dodávce.
Do autobusu. Běžte, madam.
Autobus.
K dodávce. Autobus.
Ty mazej k dodávce.
Vy do autobusu.
Běžte do autobusu. Do autobusu.
Běžte.
Autobus.
Do autobusu. Klid, pane. To nic.
Do autobusu.
Autobus.
Do autobusu.
Otočte se.
Ruce za hlavu.
On patří k nim.
Co prosím?
- Patří k těm únoscům. - Cože?
Patří k nim.
Nesmysl, přišel jsem si vybrat peníze jako ostatní.
Přísahám, že je to…
Sundej si sako.
- Vždyť… - Ruce na dodávku.
- Ale… - Bezva. Povíš mi to pak. Sako dolů.
- Vážně? - Dělej, sakra!
Dívej se na mě.
Vyhrň si rukávy.
Když ono…
Co?
Víc to nejde.
- Vytáhni si ty zasraný rukávy. - Víc to nejde!
- Kde je José Juan? - Já nic nevím.
- Kde je kurva Jednička? - Nevím, o čem mluvíte.
Šel jsem si jenom vybrat.
Ty, ty a ty, do autobusu.
Zbytek odveďte.
Kde jsi, ty parchante?
Jednička?
Nenašli jsme ho.
Půjčím si baterku.
Tady.
Sundej si brýle.
Jsi v tom až po uši, kamaráde.
Vstávat.
Pěkně v klidu.
Pouta.
Tak pojď.
Tohle je Jednička.
Jméno?
José Juan Martínez Gómez.
Je napojený na anarchisty a má na krku desítku ozbrojených loupeží.
- A zbytek gangu? - Všichni ve vazbě.
- Někdo z civilní stráže? - Ne. Jen obyčejní zločinci.
Zvláštní.
Proč jste žádali propuštění Tejera?
Byla to zástěrka.
Potřebovali jsme čas, než se prokopeme do kanalizace.
Ale nešlo to.
Proveďte důkladný výslech. Ale nevztahujte na něj ruku.
- Pane generále. - Majore?
Všichni rukojmí jsou v pořádku. A mí muži také.
Operace byla úspěšná.
Slyšeli jste to?
- Gratuluju. - Gratuluju.
Zaplať pánbůh.
Pane generále.
Generále.
REZIGNAČNÍ DOPIS
Pane.
Operace skončila.
Rukojmí jsou volní.
A únosci ve vazbě.
Díkybohu.
Jakmile je vyslechnou, dozvíme se víc. To je zatím vše.
- Ricardo. - Pane?
Děkuju.
Odpočiňte si.
Pane premiére.
Zatímco život na Plaza de Cataluña i v zemi se vrací do normálu,
úřad katalánského guvernéra ohlásil tiskovou konferenci,
kde by měly zaznít další podrobnosti o zásahu a o identitě zadržených únosců.
Ztište se, prosím.
Ticho, prosím.
Jak si jistě umíte představit, máme za sebou šílených 37 hodin.
Bez jídla, beze spánku, bez možnosti se vám plně věnovat…
Zažili jsme krajně vypjatou situaci.
Teď když jsou rukojmí volní a únosci zadržení,
vám můžeme sdělit víc informací.
Generále.
Předně chci vyvrátit spekulace a zdůraznit,
že mezi útočníky není nikdo z civilní stráže ani armády.
Civilní stráž s tím nemá nic společného.
Absolutně nic.
Znáte totožnost únosců?
Zdá se, že jde o bandu zlodějů, kriminálníků a anarchistů.
- Je to anarchistická skupina? - Ne, slečno. To jsem neřekl.
Jsou to obyčejní zločinci, lupiči.
Takže loupili čistě pro peníze?
Přesně tak.
Ten výstřel na střeše.
Trefili jednoho z nás, co?
Byl to Cristóbal?
José María Cuevas.
Zřejmě udělal prudký pohyb
a někdo ze zásahovky vypálil.
Byl to dobrej chlap.
Přepadával banky jako ty.
Člověk se musí něčím živit, ne?
Může dělat milion věcí a nemusí krást.
Bez lidí jako já by nebyli lidi jako ty.
Tak povídej, ať se můžeme jít vyspat. To nám určitě bodne oběma.
Nemáš cigáro?
Světlý nemáš?
No dobře.
Kde mám začít?
Od začátku.
Ten geniální nápad vykrást banku a žádat propuštění Tejera byl určitě tvůj.
Jenom jsem plnil úkol.
Někdo chtěl, abys vyloupil banku?
Ne.
Abych získal dokumenty.
Jaké dokumenty?
Ty, co byly v bezpečnostní schránce.
A kdo si to objednal?
Sežeň mi světlý cigára, a povím ti všechno.
Gratuluju, Maider.
- Gratuluju. - Díky.
Co se děje?
Jako jediná jsi psala, že jde o lupiče.
Tomu se říká exkluzivní zpráva.
Snad vám to nestoupne do hlavy.
Spokojíme se, když dostaneme volno a přidáno.
Jo, s tím musíš na personální.
Jasně.
Gratuluju.
Měla jsem kliku.
Byla jsem ve správný čas na správném místě.
To je známka dobrého novináře.
A taky to, že odevzdává svoje články před uzávěrkou.
Máš tři čtvrtě hodiny.
- Jenom? - Běž.
Sakra.
Děkuju.
Chci pravdu.
Celou pravdu.
A jenom pravdu.
Objednávka přišla v půlce března.
Byl jsem s Cuevasem
a pár dalšími anarchisty v restauraci Ortez.
Manuela Vilagrána?
- Znáte ho? - Slyšel jsem o něm.
Prý dělal v tajné službě pro Carrera Blanca.
Za Franca dělal špiona.
Řekl mi, že mě shání někdo z Perpignanu.
Že pro mě má důležitou práci.
Tak jsem tam jel.
A byl tam kapitán.
Jaký kapitán?
Kapitán Manglano.
Myslíš toho, co řídí CESID?
Jak se máš?
Dobře.
A rodina?
Taky.
Fajn.
Zajímají nás dokumenty uložené ve schránce 156
v Centrální bance v Barceloně.
Co ty na to?
- Proč to neudělají tví lidi sami? - Ne.
Musí to vypadat jako loupež. Musíte vyvolat pořádný poprask.
Ale to vy umíte.
Nakráčíte tam, všechny zajmete
a v komuniké požádáte o propuštění Tejera
i ostatních členů civilní stráže zatčených 23. února. Hračka.
Když vás budou mít za civilní stráž,
nepošlou dovnitř zásahovku. Chápeš?
Budete mít spoustu času,
abyste se suterénem prokopali do kanalizace a utekli.
Samozřejmě se všemi penězi z trezoru.
Kolik?
Osm set milionů.
Ty, tví přátelé i přátelé tvých přátel můžete do důchodu.
Představ si, že stojíš za největší loupeží v dějinách země. Co ty na to?
- Ta představa se mi líbí. - Dobře.
Prima.
Jestli to dobře chápu,
tvrdíš, že jste měli banku vyloupit kvůli tajným dokumentům,
vydávat se za civilní stráž a žádat propuštění Tejera.
Ale ve skutečnosti jste lupiči a šlo vám o peníze.
Přesně tak.
A co to bylo za dokumenty?
Musí být důležité, když CESID zorganizuje tohle.
Netuším.
O to jsme se nestarali.
Kde jsou ty dokumenty teď?
Můžu jít na záchod?
Propusťte rukojmí!
Nás zajímaly jenom ty prachy.
Ale dali nám falešný plány.
Takže nechtěli, abyste utekli.
Asi.
Zřejmě chtěli, aby došlo ke střetu a zásahovka nás odstranila.
Minimálně tebe.
Mě a Cuevase.
Jako jediní jsme o všem věděli.
No Cuevas už je ze hry.
Nevím, jestli říkáš pravdu, nebo si vymýšlíš.
- Všechno je to pravda. - Určitě?
Jo.
Pane, měli bychom ho předvést před soudce, aby mu mohl…
Paco,
vezmi si pár dní volna.
A odpočiň si.
Nech si je, Blonďáku.
Ještě ti přijdou vhod.
PŘEPADENÍ CENTRÁLNÍ BANKY FASCINUJÍCÍ EPIZODA TERORISMU
CALVO-SOTELO MÁ VYSVĚTLIT NEJASNOSTI
STRACH Z DALŠÍHO A ÚSPĚŠNÉHO PŘEVRATU
Nyní zamíříme do Kongresu,
kde premiér Leopoldo Calvo-Sotelo sděluje další podrobnosti
o víkendových událostech v Barceloně.
José Juan Martínez Gómez zvaný Jednička uvedl,
že se 15. či 16. března v Perpignanu sešel s mužem,
který se mu představil jako Antonio Luis
a tvrdil, že se hlásí ke krajně pravicové ideologii
a ví o kriminálních aktivitách,
které měl Juan Martínez Gómez v minulosti na svědomí.
To si děláš srandu.
Pozdější vůdce gangu dostal důležitý úkol.
Přepadnout Centrální banku v Barceloně a zajmout rukojmí.
Zadržený obdržel pokyny,
jak zmást úřady i veřejnost ohledně totožnosti útočníků
a přesvědčit je, že se jedná o vojenskou skupinu.
Po Antoniu Luisovi, který takzvanou Jedničku instruoval,
policie pátrá ve spolupráci s Francií.
Jsem ovšem nucen přiznat, že tu zůstává zásadní otázka,
kterou prozatím nemohu spolehlivě zodpovědět.
Kdo za těmi činy stojí?
Tvrdili jsme, že šlo o obyčejnou loupež.
A premiér právě řekl, že to zpunktovala krajní pravice.
Isabel, napsali jsme to, co jsme věděli.
Totálně jsme to podělali.
Zkusím svůj zdroj.
- Třeba něco ví. - Je konec.
- Nedá se nic dělat. - Ale…
Žádné ale. Děláme černou kroniku a tohle je domácí politika.
- Můžu pátrat dál. - Posloucháš mě vůbec?
Takhle to nepůjde.
Vážně ne.
Posledních 48 hodin.
Tři násilná vloupání v Eixample.
Dvě děti se předávkovaly.
A jednu ženu zabil manžel.
To už je letos dvanáctá žena, co zemřela rukou partnera.
Chci se zaměřit na tohle.
Chci to téma zviditelnit. Rozumíš?
Prima.
Tak se dej do práce a napiš mi článek, prosím.
Tady oddělení loupeží.
Můžu mluvit s komisařem Lópezem?
Je mi líto, vzal si na pár dní volno.
A dal byste mi jeho číslo nebo adresu?
Bohužel, takové informace nesdělujeme.
Jistě.
Dobře, díky moc.
Já vím, kde ho hledat.
Dává to dokonalej smysl.
To přepadení nebylo taková darda jako 23. únor,
ale obrátilo zemi vzhůru nohama.
To pomáhá krajní pravici.
Myslíš, že by si k destabilizaci země najala bandu zlodějíčků?
Nemám tušení.
Poslední dobou je to tady slušnej blázinec.
Neříkají nám pravdu.
Minimálně ne celou.
A naše baskický děvče ji hodlá zjistit, viď?
Přesně.
Jak se jmenovala dcera?
I když budeš pít, nevrátí se ti ani na ni nezapomeneš.
Já se občas řezala.
Až mi jednoho dne
moje máma,
která se taky trápila,
řekla:
„Buď se rozhodneme žít dál,
nebo skočíme z okna.“
Rozhodly jsme se žít dál.
Paula.
Jmenovala se Paula.
Hlásím se na příští.
Ať se trochu zapotíš.
Zase vy dva?
Co chcete?
Je po loupeži a já mám volno.
Viděl jste premiérův projev?
Dáte si pivo?
Ptala se tě na ten projev, Paco.
Dobře, ptejte se.
- Viděl jste Jedničku? - Ano.
- Mluvil jste s ním? - Ano.
A co říkal?
Tomu byste nevěřili.
I mně se tomu nechce věřit.
Je za tím krajní pravice?
Prý si to objednal Manglano,
šéf CESID.
Chtěl získat nějaké dokumenty z bezpečnostní schránky.
S tím Tejerem blafovali, aby vypadali jako ultrapravičáci a vyvolali chaos.
A za odměnu si měli odnést 800 milionů z trezoru.
Nevím, jestli se po našem rozhovoru rozhodl změnit výpověď,
nebo někdo přišel s příhodnější verzí.
Jaké dokumenty stojí za takovou operaci?
Prý je neviděl.
Nevím, jestli lhal, nebo je to pravda.
Teď mě omluvte.
Heleďte.
Celé to dost smrdí.
Na vašem místě našlapuju opatrně.
Díky.
Máš návštěvu.
Do prdele…
Už jsem vám řekl všechno. Nechte mě spát.
Jak se máš, José?
Takže teď řídíš CESID?
Ty vole.
Na přeběhlíka si nevedeš špatně.
Přizpůsobuju se době. Ty bys měl taky.
Byla to past, že jo?
- Ne. - Ne?
Čili jsi nevěděl, že tu zeď tvoří kámen a nedá se utéct.
To jsem netušil.
Přísahám na svou rodinu. Napadá mě jenom,
že ty plány asi vznikly dřív, než tu zeď vyztužili.
- To je jediné vysvětlení. - Jasně.
Dost jsem kvůli tobě riskoval.
A kam mě to dostalo.
Nebavme se o minulosti, protože tu už nezměníme.
A o čem chceš sakra mluvit?
Už jsem vypovídal desetkrát
a začínám toho mít plný zuby.
Hele, José.
Dobře mě poslouchej.
Stačí, když uděláš jedno.
Vypovíš, že všechno, cos doteď řekl, byla lež.
Že ta loupež byla tvůj nápad a že sis chtěl jenom odnést peníze.
To musíš říct.
A co z toho budu mít?
Neodstraní tě.
Tebe a tvou rodinu.
Sice si pak odsedíš řadu let, ale to tak jako tak.
Ať řekneš cokoli.
Ale pamatuj,
když jim povíš, co ti říkám,
skryté státní fondy se o všechno postarají.
Zajistí, že tvojí ženě a dítěti nebude nic chybět.
Rozumíš?
Správně.
Musíš myslet na rodinu.
- Myslím na ni denně. - Dobře.
Tak se pozná chlap.
Je to dobrá nabídka. Zvaž ji.
KONEC ŘADY OTAZNÍKŮ
Chemo, kde je Maider?
Neviděl jsem ji.
Berni, neviděl jsi Maider?
Asi pracuje na něčem, cos jí zadala.
ŠÉFREDAKTORKA
JIŽNÍ FRANCIE V POHOTOVOSTI KVŮLI VLNĚ LOUPEŽÍ
Kamarádil jste se s Josém. Povíte mi o něm něco?
Chtěl provést velkou loupež a jít do důchodu.
Ten kluk je patologickej lhář.
Vykládá samý lži.
Nevěřím mu ani slovo.
Generále, jsem z Deníku Barcelona. Můžu mít pár otázek?
Stál za přepadením Centrální banky nějaký tajný plán?
OHLASY SVĚTA NA LOUPEŽ
Pan Rollán?
- Ano. - Maider Garmendiová.
Chci se zeptat na tu loupež.
Pocity jsou dvojí.
Předně je to radost, že je po všem.
A hned vzápětí zmatenost.
Přece není možné, že údajní zlodějíčci a chmatáci
s kdovíjakými anarchistickými sklony
dokázali držet celou zemi v šachu
během dokonale připraveného a zorganizovaného útoku.
Tomu přece nikdo nevěří.
Očividně…
Vidíš? I González si myslí, že je za tím něco víc.
Mluvila jsem se známými Jedničky. To bys nevěřil. Každý říká něco jiného.
Prý chtěl udělat banku a odejít do důchodu.
Podle dalšího je to lhář a nemáme mu věřit.
A další tvrdí, že je informátor a udal pár kamarádů anarchistů.
Maider, je to jako 23. února. Pravdu se nikdy nedozvíme.
Moct si tak promluvit s ním nebo Manglanem…
Máš práci.
Isabel po tobě chtěla článek.
Zdravím, podplukovníku.
Pane premiére.
Nějaké novinky?
Zatím jsou všichni zadržení obyčejní zločinci.
Žádná krajní pravice?
Zřejmě si vymyslel politický podtext, aby dostal nižší trest.
Neuvěřitelné. Stává se z toho fraška.
Musíme obrátit list.
A toto téma co nejdřív uzavřít.
Pořád tu máme potenciální pučisty, ale jsou v kasárnách.
Když mi dáte potřebný rozpočet a pravomoci,
už se těmito pokusy nikdy nebudete muset zabývat.
Musím to probrat se zbytkem kabinetu.
Za pár dní budu znát odpověď.
Výborně.
Mimochodem…
král mě požádal, aby se odteď o vaši bezpečnost staral CESID.
To vám řekl král?
Dobře. Pokud je to vše… Ricardo.
Pane premiére.
Ten článek, cos chtěla.
Posaď se, prosím.
Mám tě ráda, Maider, fakt.
A vím, že by z tebe mohla být skvělá novinářka.
Ale nemůžu mít v týmu někoho, kdo si dělá, co chce.
- Ale… - Vím, že dál děláš na té bance.
Vím to.
Chci znát pravdu.
Zjistit, co se stalo.
Chápu.
Ale to budeš muset do jiné rubriky.
Nebo novin.
Haló?
Ne, přepoj ho.
Poslouchám, Mario.
Jo.
Jasně.
Dobře, kdy…
Kdy to můžeme mít?
Co vy tady?
Nezajdeme na skleničku?
Nemám nejlepší den.
Chci vám něco říct.
Prvních pár hodin jsem byl u velení.
Asi v půl jedenácté zavolali do banky Jedničce.
Když ho generál Pajuelo uslyšel,
myslel si, že to je kapitán Gil Sánchez Valiente.
- Ale ten to nebyl. - Ne, ani náhodou.
Ale možná se ozvalo jeho podvědomí.
- Víte, kde byl Valiente 23. února? - Kde?
- V Kongresu poslanců s Tejerem. - A?
Podle mých informátorů si odnesl nějaké dokumenty.
Ty, co byly v bance?
Jestli Jednička říkala pravdu, zapadá to do sebe.
Vypadneme odsud. Sledujou nás.
Proč mi pomáháte?
Bylo by fajn se pro změnu dozvědět pravdu.
Začínal jsem u policie v Baskicku.
Půl roku nato nám před stanici přistavili auto s bombou.
Budovu prakticky zničili.
Já vyvázl jen zázrakem.
Kdo jste?
- Běžte, nebo zavolám policii. - Není třeba.
Je to zdvořilostní návštěva.
Klid. Zavřete a posaďte se.
Co chcete?
Jediný člověk,
který zná celou pravdu, je José Juan.
Ale pro svoje vlastní dobro ji nikdy neřekne.
Neztrácejte čas.
Zapomeňte na to.
Podívejte.
Felipe González vyhraje volby,
a naše země
se tím pádem radikálně změní.
Ať se nám to líbí nebo ne.
Za pár let bude 23. únor i přepadení Centrální banky minulostí.
A pokud budete chtít,
můžete o tom pak napsat knížku.
Ale teď to celé pusťte z hlavy.
Rozumíte?
Musíte se dívat dopředu.
Budoucnost je plná možností a bohatství.
Kdo by rád drobet nezbohatl, že?
Jste v pořádku?
Byl to on. Manglano osobně.
Připadá si nedotknutelný.
Necháme to plavat.
Já to nevzdám.
- Kdybych mohla mluvit s Jedničkou… - Těžko.
Je tu ještě někdo, kdo by mohl znát obsah těch dokumentů.
BAR ORTEZ
To je on. Jdeme.
Chceme mluvit se šéfem.
Není tady. Ale klidně mu něco vyřídím.
Nekecej, teď jsem ho viděl vejít!
Co se to tam děje?
Co se děje?
Pane Vilagráne.
Chceme si s vámi promluvit.
Bude to jen chvilka.
Račte dál.
Takže…
Co byste rádi?
Víme, že jste byl v bance.
A že vás pustili s první skupinou rukojmích.
A že jste si odnesl dokumenty ze schránky 156.
Zajímá nás jenom obsah těch dokumentů.
Asi si mě s někým pletete.
Nevím nic o žádné bance ani tajných dokumentech.
Tak hele.
Můžeme na to jít po dobrém,
nebo po zlém.
Pojď sem!
Tak jo! Fajn! Nemlaťte mě prosím.
Dobře, klid.
Neboj.
Nikdo se nedozví, žes nám to řekl. Zůstane to mezi náma.
Kde skončily ty dokumenty?
PŘEDSEDA VLÁDY: GENERÁL ALFONSO ARMADA
MÍSTOPŘEDSEDA PRO POLITICKÉ ZÁLEŽITOSTI: FELIPE GONZÁLEZ…
TAJNÉ
Ty dokumenty jmenovaly prozatímní vládu po 23. únoru.
Manglano je měl získat a na oplátku ho jmenovali šéfem CESID.
Po mnoho let autoritářského režimu…
30. KVĚTNA 1982 SÍDLO NATO, BRUSEL
…byly Západ a Evropa pro Španěly synonymem svobody a demokracie.
Chceme rozvod!
Rozvodový zákon konečně prošel díky hlasům opozice.
Rockeři, kdo se ještě nesjel, ať se sjede a dává pozor!
Už je to znát, už se to blíží, Felipe do vlády míří!
Toto vítězství dává Socialistické straně
čestný mandát vést vládu naší země
po dobu příštích čtyř let.
CENTRÁLNÍ BANKA
Je to hotová epidemie.
Dej lidem drogy a alkohol, a zapomenou na všechno.
Máš tu návštěvu.
Že se taky ukážete.
- Přeložili mě do Madridu. - Slyšela jsem.
Co tu děláte?
Padly tresty za tu loupež.
Blonďák dostal 38 let.
Podle rozsudku byl motiv čistě ekonomický.
Nezajdeme na skleničku?
Jasně.
Martínez Gómez po osmi letech utekl, když dostal víkendovou propustku.
Jako první se prý vrátil do Centrální banky
a vyzvedl si schované peníze.
Manglano řídil CESID od roku 1981.
Rezignoval roku 1995 po skandálu s odposlechy.
Cílily na politiky, diplomaty, podnikatele a novináře.
Martínez Gómez si dál stojí za svou verzí.
Dodnes se nepodařilo prokázat Manglanovo či Vilagránovo zapojení.
Za vlády Calva-Sotela Španělsko vstoupilo do NATO,
přijalo rozvodový zákon a pokusy o převrat ustaly.
Ve volbách v roce 1982 zvítězila socialistická strana Felipeho Gonzáleze…
A Španělsko „obrátilo list“.
Překlad titulků: Zdeněk Huml
PODLE SKUTEČNÝCH UDÁLOSTÍ