БАНК В ОБЛОЗІ
Усі вставайте, негайно! На ноги!
-Устаньте! -Устаньте.
Повільно! Руки за голови!
-Ну ж бо! -Уставайте!
Ворушіться, часу мало. Швидше!
Усім ані руш!
-Руки вгору. -Негайно!
Дуже повільно! Проходьте. По одному!
-Сідайте в автобус. -Повільно.
До фургона.
В автобус. Автобус.
Ідіть. Автобус.
Автобус.
Давайте.
Автобус.
Ідіть. Проходьте, пані.
Сюди, панно.
В автобус.
-Автобус. Ідіть, пані. -У нас немає часу. Швидко!
Фургон.
Проходьте. Автобус.
Автобус. Спокійно! По одному!
До автобуса.
Автобус. Дуже добре.
Автобус. Проходьте, панно. Автобус.
Підійдіть.
До фургона.
Уперед. Автобус. Проходьте, пані.
До автобуса.
До фургона. Автобус.
Іди до фургона.
Іди до автобуса.
Проходь до автобуса. Іди до автобуса.
Проходь.
Автобус.
В автобус. Спокійно, пане. Спокійно.
В автобус.
Поверніться.
-Він один із них. -Руки за голову.
Він один із них.
Що ви кажете?
-Він один із нападників. -Що?
Він один із них.
Ні. Я прийшов зняти гроші, як і всі інші.
-Клянуся мамою, я прийшов… -Зніміть піджак.
-Ви серйо… -Станьте до фургона.
-Але… -Чудово. Розповісте потім. Зніміть піджак.
-Серйозно? -Я сказав, зніміть піджак!
Дивіться на мене.
Підкотіть рукава.
Просто…
Це просто що?
Вище вони не підкотяться.
-Підкотіть рукава. -Вище не підкотяться!
-Де Хосе Хуан? -Не знаю.
-Де в біса Номер 1? - Не знаю, пане поліціянте.
Я прийшов зняти гроші, як інші.
Ти, ти, і ти, до автобуса.
Заберіть решту.
Де ти, покидьку?
А Номер 1?
Не знайшли.
Дай ліхтарик.
Тримай.
Зніми окуляри.
У тебе великі проблеми, друже.
Уставай!
І без вибриків.
Наручники.
Іди.
Це Номер 1.
Як тебе звати?
Хосе Хуан Мартінес Гомес.
Він пов'язаний з групами анархістів. Має багато судимостей за збройний грабіж.
-А решта банди? -Усі заарештовані.
-А Цивільна гвардія? -Ні. Усі звичайні злочинці.
І що?
Навіщо ви вимагали звільнення Техеро?
Це був трюк.
Хотіли виграти час, поки бурили отвір у каналізацію.
Та нічого не вийшло.
Проведіть ретельний допит. Але не торкайтеся його.
-Генерале. -Командире.
Усі заручники в безпеці.
Як і всі мої люди. Операція пройшла успішно.
Ви чули?
-Вітаю. -Вітаю.
Слава богу.
Генерале.
ЗАЯВА ПРО ВІДСТАВКУ
Пане.
Операцію закінчено.
Заручників звільнено.
Нападники затримані.
Слава богу.
Щойно затриманих допитають, ми дізнаємося більше. Це все.
-Рікардо. -Пане?
Дякую.
Відпочиньте.
Прем'єр-міністре.
Поки площа Каталонії та країна повертаються до нормального життя,
влада оголосила про пресконференцію
в Представництві уряду Каталонії. На ній ми очікуємо подробиць
штурму спецпризначенцями.
та про особи захоплених нападників.
Тихо.
Тихо, будь ласка. Тихо.
Як ви можете собі уявити, це були шалені 37 годин.
Ми не їли, не спали, ми не змогли доповісти вам…
Ми пережили максимальне напруження.
Коли заручників звільнено, а нападників затримано,
ми дамо вам більше інформації.
Генерале.
По-перше,
я хочу наголосити,
щоб покінчити з будь-якими домислами,
що серед затриманих нападників немає членів Цивільної гвардії чи військових.
Цивільна гвардія не брала участі.
Узагалі.
Особи нападників відомі?
Схоже, це банда шахраїв, бандитів і анархістів.
-Це анархістська група? -Ні, панно. Я цього не казав.
Вони звичайні злочинці, грабіжники.
То мотивація в них була суто фінансова?
Саме так.
Постріл на даху.
Влучили в одного з моїх, так?
У Крістобаля?
Хосе Марія Куевас.
Схоже, він зробив різкий рух, і спецпризначенець відкрив вогонь.
Хороший був хлопець.
Грабіжник банку, як і ти.
Треба ж якось заробляти на життя.
Є мільйон способів робити це без крадіжок.
Без таких, як я, не було б таких, як ти.
Розкажи мені все, щоб ми вже пішли спати. Гадаю, нам обом це потрібно.
Є цигарки?
А світлих нема?
Гаразд…
З чого ж почати?
Із самого початку.
Припускаю, геніальна ідея пограбувати банк і просити звільнення Техеро належить тобі.
Я просто виконував завдання.
Кажеш, тебе просили пограбувати?
Ні.
Забрати документи.
Які документи?
Деякі документи з банківської скриньки.
Можеш сказати, хто це замовив?
Принеси мені пачку світлих цигарок, і я тобі все розповім.
Вітаю, Майдер.
-Вітаю. -Дякую.
Що відбувається?
Лиш ти у статті згадувала грабіжників банків.
Це називається ексклюзив.
Надіюсь, успіх не вдарить вам у голови.
Ми згодні на відпустку і підвищення.
За цим ідіть у відділ кадрів.
Ага.
Вітаю.
Мені пощастило.
Я була в правильному місці в правильний час.
Ну, це і має робити гарний журналіст.
Це і здати свою роботу до друку.
У тебе 45 хвилин.
-Сорок п'ять хвилин? -Іди.
От холера.
Дякую.
Я хочу правду.
Усю правду.
І нічого крім правди.
Замовили це в середині березня.
Я був із Куевасом
і кількома анархістами в ресторані «Ортез».
У Мануеля Вілаграна?
-Ти його знаєш? -Я чув про нього, так.
Я чув, що він був у секретній службі Карреро Бланко.
Він був шпигуном за Франко.
Він сказав, хтось у Перпіньяні хотів мене бачити.
Що в них для мене важлива робота.
Я поїхав у Перпіньян.
А там був капітан.
Який капітан?
Капітан Манглано.
Ти про Манглано — директора CESID?
Як ти?
Нормально.
А твоя родина?
-Усе добре. -Добре.
Нас цікавлять певні документи з шафки 156
у Центральному банку в Барселоні.
Що думаєш?
-Чому твої люди не зроблять це самі? -Ні.
Має бути наче пограбування. Тобі треба влаштувати велике шоу.
Але тобі має бути легко.
Заходиш, затримуєш усіх, хто в банку,
випускаєш звʼязкову з вимогою звільнити Техеро
й інших цивільних гвардійців, затриманих 23 лютого.
Це легко. Як повірять, що всередині Цивільна гвардія,
спецпризначенці не штурмуватимуть.
Так у тебе буде багато часу
пробурити діру в підвалі й утекти через каналізацію.
Звісно ж, узявши із собою всі гроші зі сховища.
Скільки?
Вісімсот мільйонів.
Вистачить тобі, твоїм друзям і друзям друзів на пенсію.
Бачиш себе відповідальним за найбільше пограбування в історії країни?
-Бачу. -Добре.
Дуже добре.
Я правильно зрозумів?
Ти кажеш, що ви мали пограбувати банк, щоб отримати секретні документи,
видати себе за Цивільну гвардію, вимагаючи звільнення Техеро,
коли насправді ви були грабіжниками, які хотіли викрасти гроші з банку.
Саме так.
І що це були за документи?
CESID організував таку операцію. Мабуть, вони важливі.
І гадки не маю.
Це не наша справа.
І де ж ці документи?
Можна мені в туалет?
Звільніть заручників!
Нам важливі були лише гроші.
Та нам дали підроблені креслення.
Якщо це так, вони не хотіли, щоб ви втекли.
Мабуть.
Вони хотіли, щоб ми зіткнулися зі спецпризначенцями й щоб нас убили.
Принаймні тебе.
Добре, мене з Куевасом.
Лише ми були в курсі.
Ну, Куеваса вже нема.
Не знаю, чи це правда, чи ти це вигадав.
-Усе, що я вам сказав, — правда. -Точно?
Так.
Треба, щоб він постав перед судом і розповів судді…
Пако,
візьми кілька вихідних.
І відпочинь.
Залиш їх собі.
Вони тобі знадобляться.
ПОГРАБУВАННЯ ЦЕНТРАЛЬНОГО БАНКУ ДИВОВИЖНА ГЛАВА В ІСТОРІЇ ТЕРОРИЗМУ
КАЛЬВО-СОТЕЛО ПОПРОСИВ ПОЯСНИТИ НЕЗРОЗУМІЛІ МОМЕНТИ
СТРАХ ПЕРЕД НОВИМ І ОСТАННІМ ПЕРЕВОРОТОМ
Ми йдемо до Конгресу, де прем'єр-міністр Леопольдо Кальво-Сотело
ділиться деталями подій минулих вихідних у Барселоні.
Номер 1, Хосе Хуан Мартінес Гомес,
стверджує, що 15-го або 16 березня він зустрівся в Перпіньяні
із чоловіком, який назвався Антоніо Луїсом,
і стверджував, що є прихильником ультраправих ідеологій
і знає про минулу злочинну діяльність
Хуана Мартінеса Гомеса.
Якого біса?
Чоловік, який незабаром очолив банду, був потрібен для важливої події —
грабунку і захоплення заручників у Центральному банку Барселони.
Затриманий отримав вказівки
заплутати владу і громадську думку
щодо особи нападників,
змусивши їх повірити, що це була військова група.
Іспанські та французькі правоохоронці шукають Антоніо Луїса,
співрозмовника так званого Номера 1.
А тепер
я мушу визнати, є одне фундаментальне запитання,
на яке я поки що не можу дати адекватної відповіді.
Хто стоїть за цими діями?
Ми сказали, що це просте пограбування банку.
А прем'єр-міністр щойно сказав, що це була змова ультраправих.
Ісабель, ми поділилися тим, що знали.
Це була помилка століття.
Я поговорю з джерелом.
-Може, щось розповість. -Уже все.
-Нічого не вдієш. -Але…
Без «але». Ми робимо поліційний бюлетень, а це національний, і все.
-Я можу продовжити розслідування. -Ти не слухаєш?
Подивимось.
За останні 48 годин, так?
Три пограбування в Ешампле.
Двоє неповнолітніх померли від передозу.
І ще одну жінку вбив чоловік.
Це вже 12. Цього року вже 12 жінок, убитих їхніми партнерами.
Я хочу зосередитися на цьому.
Я хочу привернути увагу до цієї теми. Зрозуміло?
Чудово.
Тоді зберись і підготуй для мене статтю.
Відділ пограбувань. Алло.
Можна поговорити з комісаром Лопесом?
Вибачте, комісар узяв вихідні.
А чи не могли б ви дати мені його домашній номер чи адресу?
Вибачте, але ми не даємо таку інформацію.
Звісно.
Гаразд, дуже дякую.
Я знаю, де його знайти.
У цьому є сенс.
Подія з Центральним була меншою за 23 лютого,
але перевернула країну з ніг на голову.
Це на руку лише ультраправим.
Думаєш, щоб дестабілізувати країну,
ультраправі найняли банду дрібних шахраїв?
Чесно, не знаю.
У цій країні останнім часом якийсь сюр.
Вони не кажуть правду.
Принаймні не всю правду.
А баскська дівчина налаштована його знайти, так?
Саме так.
Як звали твою доньку?
Можеш скільки завгодно пити, але ти її не повернеш і не забудеш.
Я себе колись різала.
Поки одного дня
моя мама,
якій було так само погано,
не сказала мені:
«Або ми вирішимо жити далі,
або вистрибнемо з вікна».
І ми вирішили жити далі.
Паула.
Її звали Паула.
Я зіграю в наступну.
Змушу тебе попітніти.
Знову ви? Чого ви хочете?
Пограбування скінчено, а я у відпустці.
Ти дивився промову прем'єр-міністра?
Пива?
Вона спитала, чи ти дивився виступ, Пако.
Давай, розпитуй.
-Ти був із Номером 1? -Відповідь «так».
-Ти говорив з ним? -Так.
Що він розповів?
Якщо скажу тобі, ти не повіриш.
Навіть мені важко в це повірити.
За всім цим стоять ультраправі?
Він розповів, що цю операцію замовив Манглано,
директор CESID.
Щоб забрати документи із сейфа.
А ультраправих і комюніке про Техеро домішали, щоб створити хаос.
Винагорода за роботу — 800 мільйонів
зі сховища банку.
Не знаю, чи після нашої розмови він вирішив змінити свою історію,
чи хтось вигадав щось зручніше.
Що це за важливі документи, щоб заради них іти на таке?
Він сказав, не бачив їх.
Я не знаю, брехня це чи правда.
А тепер даруйте…
Слухай.
Усе це має поганий вигляд.
На твоєму місці я б діяв обережно.
Дякую.
До тебе відвідувач.
Курва.
Я вже розповів тобі все, що знаю. Дай мені поспати, будь ласка.
Як ти, Хосе?
То ти новий директор CESID?
Чорт. Як на того, хто перейшов на той бік, тобі не зле ведеться.
Я адаптуюся до нових часів. Ти теж маєш це зробити.
Це була підстава, так?
-Ні. -Ні?
То ти не знав, що та стіна з каменю і втекти неможливо.
Гадки не мав.
Клянуся сім'єю. Єдине, що спадає на думку, —
ці креслення були зроблені до укріплення стін.
-Це єдине пояснення. -Ага.
Я дуже ризикував, виконуючи завдання.
І дивись, де я зараз.
Не будемо про минуле, бо його неможливо змінити, добре?
І про що ж ти хочеш поговорити?
Я давав заяви з десяток разів, і це, курва, починає втомлювати.
Слухай, Хосе.
Слухай уважно.
Усе, що тобі треба,
це зробити заяву,
що все, що ти сказав, — брехня.
Що пограбування — твоя ідея, і ти лише хотів украсти гроші з Центрального банку.
Ось що ти маєш сказати.
І що мені з цього?
Тебе не знищать.
Тебе й твою сім'ю.
Так, ти відсидиш багато років, але й так відсидів би.
Усе одно.
Але
якщо ти зробиш цю останню заяву,
державні секретні фонди про все подбають.
Зроблять так,
щоб твої дружина й діти нічого не потребували.
Зрозумів?
Ось так.
Ти маєш думати про свою сім'ю.
-Я й думаю щодня. -Добре.
Це означає бути чоловіком.
Це гарна угода. Обдумай її.
КІНЕЦЬ З БАГАТЬМА ЗАПИТАННЯМИ БЕЗ ВІДПОВІДЕЙ
Чемо, де Майдер?
Я її не бачив.
Берні, ти бачив Майдер?
Певно, робить те, що ти просила.
ГОЛОВНИЙ РЕДАКТОР
НАСТОРОЖИЛА ПІВДЕНЬ ФРАНЦІЇ
Ти дружив із Хосе. Розкажеш про нього?
Він хотів учинити великий грабунок і піти на пенсію.
Цей хлопець — патологічний брехун.
Він лише бреше. Жодному слову віри нема.
Генерале, я з Diario de Barcelona. Можна пару запитань?
За пограбуванням Центрального банку — таємна змова?
Пане Роян?
-Так. -Я Майдер Гармендія.
Хочу спитати про пограбування.
Два різних відчуття. Перше.
Відчуття радості, бо все скінчилося.
І одразу з'явилося відчуття розгубленості.
Неможливо, щоб люди, яких називають
шахраями, бандитами та анархістами,
загнали державу в кут
у результаті ідеально організованої, чудово зрежисованої атаки.
Ніхто в це не вірить. Очевидно…
Бачиш? Гонсалес теж думає, що за цим криється щось інше.
Я стрічалась із тими, хто знає Номера 1. Це неймовірно.
Вони всі кажуть щось інше.
Що він хотів учинити грабунок і піти на пенсію.
Що він брехун, і ми не повинні вірити його словам.
Або що він інформатор поліції
і, як анархіст, видав кілька своїх товаришів.
Майдер, це як 23 лютого. Ми ніколи не дізнаємося правди.
Якби я могла поговорити з ним чи Манглано…
У тебе ще є робота.
Стаття, про яку просила Ісабель.
Доброго дня, підполковнику.
Прем'єр-міністре.
Є якісь новини?
Наразі всі затримані — звичайні злочинці.
А що з ультраправими?
Гадаємо, це його вигадка, щоб надати цьому політичне забарвлення і зменшити термін.
Неймовірно. Це перетворюється на фарс.
Треба перегорнути цю сторінку.
Треба поховати цю тему якнайшвидше.
У нас досі є особи, пов'язані з переворотом, але вони в казармах.
Якщо дасте мені необхідний бюджет і повноваження,
ви більше не почуєте про державні заколоти.
Треба це обговорити з рештою кабінету.
Я отримаю відповідь за день-два.
Ідеально.
До речі…
король просить, щоб відтепер
CESID займалась вашою особистою безпекою.
Король вам це сказав?
Гаразд. Якщо це все… Рікардо.
Прем'єр-міністре.
Стаття, яку ти просила.
Сядь, будь ласка.
Ти мені подобаєшся, Майдер. Правда.
І я думаю, ти можеш бути надзвичайною журналісткою.
Та я не допущу, щоб у моїй команді переходили межу.
-Але… -Я знаю, над чим ти досі працюєш.
Я знаю.
Я маю знати правду.
Дізнатися, що сталося.
Я розумію.
Але тоді тобі доведеться змінити відділ.
Чи редакцію.
Слухаю.
Ні, підключіть його.
Так, Маріо.
Так.
Гаразд, коли?..
Коли ми це отримаємо?
Що ти тут робиш?
Хочеш випити?
Нині не найкращий день.
Я хочу тобі дещо розповісти.
Перші години я був у командному центрі.
Близько 10:30 ми подзвонили до банку, щоб поговорити з Номером 1.
Через його голос
генерал Пахуело подумав, що це капітан Гіль Санчес Вальєнте
-Але це був не він. -Ні, аж ніяк не він.
Та, може, підсвідомість його зрадила. Знаєш, де Санчес Вальєнте був 23 лютого?
Де?
-У Конгресі з Техеро. -І?
Мої джерела казали, він пішов з Конгресу з паперами.
Тими з Центрального банку?
Якщо Номер 1 сказав мені правду, це логічно.
Ходімо звідси. За нами стежать.
Чому ти мені допомагаєш?
Було б добре, якби люди дізнались правду. Нарешті.
Моя перша посада була в Країні Басків.
Через пів року підірвали автомобіль перед нашою дільницею.
Будівля була практично зруйнована, і…
Мене врятувало диво.
Хто ви?
-Ідіть геть, або я викличу поліцію. -Не треба.
Це візит ввічливості.
Не хвилюйся. Зачини двері й сідай.
Чого ви хочете?
Єдина людина,
яка знає всю правду, це Хосе Хуан.
Він ніколи її не розповість, для свого ж блага, звісно.
Не марнуй свій час.
Забудь про все.
Слухай.
Феліпе Гонсалес переможе на виборах,
а це означає,
що ця країна кардинально зміниться.
Подобається нам це чи ні.
За кілька років те, що сталося 23 лютого, що сталося в банку, стане історією.
А тоді, якщо хочеш,
зможеш написати книжку. Розповісти про все.
Але поки що забудь про це.
Зрозуміла?
Треба дивитися вперед.
Майбутнє сповнене можливостей і грошей.
А хто не любить грошей, га?
Як справи? Усе гаразд?
Це був він. Манглано. Власною персоною.
Вважає себе недоторканним.
-Треба відпустити це. -Я не збираюся здаватися.
-Якби я поговорила з Номером 1… -Неможливо.
Є ще одна людина, яка може знати, що було в документах.
БАР «ОРТЕЗ»
Ось він. Ходімо.
Треба поговорити з твоїм шефом.
Його тут нема. Але якщо хочеш, я передам повідомлення.
Не бреши! Я бачив, як він зайшов!
Що відбувається?
Пане Вілагран. Ми хотіли б поговорити з вами.
Це ненадовго.
Заходьте.
Отже…
Чим я можу допомогти?
Ми знаємо, що ви були в банку.
І що пішли з першою групою звільнених заручників.
І що ви забрали із собою документи з шафки 156.
Ми хочемо знати зміст цих документів.
Гадаю, ви помилилися.
Я нічого не знаю про цей банк чи секретні документи.
Слухай.
Можемо вирішити це по-доброму
або по-поганому.
Іди сюди!
Гаразд. Не бий мене, будь ласка.
Добре, заспокойся.
Не хвилюйся.
Ніхто не взнає, що ти розповів нам. Це залишиться між нами.
Що сталося з тими документами?
СЕКРЕТНО
Документи схвалені
тимчасовим урядом після 23 лютого.
Манглано доручили їх забрати, а натомість його призначили головою CESID.
Протягом багатьох років авторитарного режиму
30 ТРАВНЯ ШТАБ-КВАРТИРА НАТО
Захід і Європа були для іспанців
синонімом свободи та демократії.
Розлучення! Негайно!
Закон про розлучення нарешті прийнято з голосами опозиції.
Рокери, хто ще не під кайфом, виправте це і начувайтесь!
Це помітно, це настане Феліпе премʼєр-міністром стане
28 ЖОВТНЯ 1982 РОКУ
Ця перемога дає Соціалістичній партії
почесний мандат
очолити національний уряд
протягом наступних чотирьох років.
ЦЕНТРАЛЬНИЙ БАНК
БАРСЕЛОНА, 1983 РІК
Це довбана епідемія.
Дай людям наркотики й алкоголь, і вони все забудуть.
До тебе прийшли.
Давно не бачилися.
Мене перевели в Мадрид.
Я чула.
Що ти тут робиш?
Оголосили вердикт у справі банку.
Світлий отримав 38 років.
Згідно з вироком, мотив був суто економічний.
Хочеш випити?
Авжеж.
Мартінес Гомес був тимчасово звільнений через 8 років і втік.
Він стверджує, що перше, що він зробив, це повернувся до банку, щоб забрати
гроші, які сховав у підвалі.
Манглано, голова CESID з 1981 року,
у відставці з 95-го через скандал з прослуховуванням
політиків, дипломатів, підприємців і журналістів.
Хосе Хуан Мартінес Гомес досі наполягає на його версії подій.
Довести причетність Манглано або Вілаграна
до подій, про які тут розповідається, досі не вдалося.
За часів уряду Кальво-Сотело
Іспанія ввійшла в НАТО, прийняла закон про розлучення.
Спроби держперевороту припинились.
На загальних виборах 1982 року
ІСРП Феліпе Гонсалеса перемогла…
І Іспанія перегорнула сторінку.
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ.
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова