Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Pršet nepřestane.
Vlak nám už musel ujet.
Koho se zeptáme?
Zeptejme se vedoucího stanice.
Jdeme.
Támhle.
- Dobrý den, pane. - Pane.
Zmeškali jsme osobní vlak v jednu?
Kdo to je?
Kumbakaranův strýc.
- Haló. - Brácho, probuď se.
Pane.
Zmeškali jsme osobní vlak v jednu?
Abyste ho mohli zmeškat, musí vlak nejdřív přijet.
Trať je zaplavená.
Všechny vlaky mají zpoždění.
Kdy ten vlak přijede?
To uvidíte, až přijede.
Teda, kámo. Mluví přesně jako můj táta.
Hej!
To je kosa.
- Jassi, brácho. - Ano?
Koukej, někdo rozdělal oheň.
- Jdeme tam. - Jo.
- Jdeme. - Ano.
Strýčku, zdravím. Je velká zima. Můžeme si přisednout k vám?
Strýčku, jste místní?
Nemluví.
Přijeli jsme z Dillí kamarádovi na svatbu.
Lidi říkali, že před lety se tu nikdo neženil.
Že nevěsta mizela ve svatební noc.
Kdysi tomu tak bývalo.
Ale to už je dávno.
PŘED NĚKOLIKA LETY
Kolik je hodin?
Teprve sedm. Žádný strach.
V Lakhnaú jsme za hodinu.
Letadlo letí ve 22:30. Máme spoustu času.
Co se děje?
Dál nemůžete. Kvůli lijáku spadl strom.
Ale my musíme být za hodinu v Lakhnaú.
Touhle cestou nemůžete.
Popadalo tam několik stromů.
Jeďte přes Mangalpur.
Mangalpur?
Jak to myslíte?
Prostě jeďte po cestě, o které mluví.
Musíme stihnout to letadlo.
Ale... to je nebezpečné, pane.
Jak nebezpečné?
Pane, novomanželé
tou cestou nesmí jezdit.
Proč?
Pane, lidi říkají, že tam démoni unášejí nevěsty.
Co je to za blbost.
Na takové báchorky nevěříme.
No tak, nastartujte tu káru.
To nejsou povídačky, pane.
Já jsem z Mangalpuru.
Poslední nevěsta tam zmizela před 12 lety.
Od té doby se tam nikdo neoženil
a žádná nevěsta tamtudy neprojela.
Nezmeškáme let kvůli pověře.
Prostě otočte autobus a jedeme.
Co se stalo teď?
Pane, pneumatika je prázdná.
Bože.
Všichni musí vystoupit.
Odpočiňte si. Až vyměním kolo, zavolám.
Je opravdu zima.
Pojď sem.
Sedni si tady. Donesu ti čaj.
- Ano. - Pojď, sedni si.
- Vezmi si přehoz. - Ano.
Dneska se najednou ochladilo.
To nevadí. Vezmi si horký čaj.
Tchyně.
Páni.
Strýčku, není tu signál.
Myslím, že to letadlo nestihneme.
Bože. Kde jsme to skončili?
- Taky je pořád větší zima. - Chcete čaj?
Ano, děkuji.
Držte se u mě.
Teď už chápu, proč jsi opakoval,
že Dušjant Mahárádž se s nikým nechce setkat.
Lékaři říkali,
že má hroznou nakažlivou chorobu.
Nevyšel z pokoje 40 dní.
Naposledy jsme se setkali za úplňku.
Musel přijít do paláce kvůli uctívání.
Řekl, že se necítí dobře.
Z pokoje nevyšel dva dny, ani kvůli jídlu.
Talíř s jídlem mu nechali před dveřmi.
Dnes ráno, když jsem vstal, talíř tam pořád ležel.
Tehdy mi došlo, že...
Dušjant Áčárja byl velký muž.
V posledních chvílích nebyl nikdo po jeho boku.
Zajímalo by mě, kdo zdědí jeho bohatství.
LONDÝN
OXFORDSKÁ MĚSTSKÁ RADA
DR. VASUDÉV ÁČÁRJA DOKTOR TEOLOGIE
Nyní to opakujte přesně po mně.
Řekněte to.
Vyslovujte mantry správně. Řekněte to.
Kde jste sebrali toho pitomce?
Děláte si ze mě srandu?
Nedělám si srandu... Měl jsem opakovat, co jste řekl.
To přesně dělám.
Zavolejte nevěstu.
Šílo, prosím, přiveďte paní.
Je tady.
Kdo to přivádí nevěstu?
K obřadu ji smí přivést pouze otec.
BILL BRYSON STRUČNÁ HISTORIE TÉMĚŘ VŠEHO
Podejte nevěstě věnec.
Blbče... Držte věnec v pravé ruce.
V pravé ruce, Ardžune.
Teď ozdobte ten strom, dítě.
Teď ten strom pomažte.
Ten strom!
Strom.
Teď vezměte meč.
Meč je tam.
Přesekněte ho.
Přesekněte strom. Ten strom!
Tak to řekněte jasně. Neprovádím ten obřad každý den.
Jste neuvěřitelný.
Přesekni to.
Mahárádži, to je důvod, proč se svatba pořád odkládá.
Celá ta rodina je divná.
Teď se Míra a Ráhul... mohou vzít.
V den Ékádaší, jedenáctý den měsíce Kártik.
U vás je to 13. listopadu.
Tati.
Moje místo svatby se zase změnilo.
- Už to není Udajpur? - Ne.
Protože palác v Udajpuru je obklopený vodou.
A Ráhulova babička se bojí vody, takže...
Ona se bojí vody, to se nesprchuje?
Ardžune?
Co třeba Gudžarátská pevnost?
Vástu je špatné. To nejde taky.
Tady to máš.
S tím manželstvím jsem vždycky nesouhlasil.
Souhlasil jsem jenom proto, že Ráhula miluješ.
Můžou vás oddat v pekle, když chtějí.
Jen mi zavolejte a já na ten obřad přijedu.
A mimochodem,
zítra letím do Sydney na seminář.
Vy dva mi nevolejte žádné dotazy.
Tati.
Tady máš.
Pořád jsi mi neřekl, jak ses s ním rozhodl.
„Podívej, jsem chudý muž.
Mám jen tento dům.“
Podívej, jsem chudý muž.
Mám jen tento dům.
Správně.
Ale on musí splatit několik dluhů
a lidé na něj podali několik žalob.
„Řekl jsem mu, aby si půjčoval?“
Řekl jsem mu, aby si půjčoval?
Obvykle se děti po škole učí věci,
co jim pomůžou v životě.
Tohle je nové.
A co udělal on?
Vydal se za anakondou.
Jel se naučit taekwondo.
To je jedno.
Kdo utratí peníze svého otce, aby se naučil prát?
Ano, ano!
Jasně, budu tam.
Nikdo nevolá. Všechno jsi slyšel, že?
Nebo to mám zopakovat?
Poslouchej...
přesto je to můj syn.
Po svatbě mu pomůžu.
Ale neříkej mu to.
Jinak si půjčí ještě víc peněz.
Čemu se směješ?
- Ahoj. - Ahoj.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Neříkej mu ale, že jsem ti to řekla, jinak mě zabije, ano?
Pořád mě miluje?
„Pořád mě miluje?“
Miluje.
Poslyš, jestli se na mě někdo bude ptát,
řekni jim, že jsem mrtvý. Co řekneš?
Jsem mrtvý. Poslouchej.
Idiote.
Ano?
Nevíte, kde bych našel slečnu Míru Áčárjovou?
To jsem já.
Slečno Áčárjová.
Jmenuji se Richard Gardner.
Jsem od právnické firmy Smith a společníci.
Mohu s vámi na chvíli mluvit?
Mohu dál?
Jistě. Pojďte dál.
Děkuji.
Váš dědeček, pan Dušjant Áčárja,
zemřel.
Můj dědeček?
Naši partneři v Indii nám zaslali jeho poslední vůli.
Jste jediná dědička celého majetku.
Jedná se asi o pět miliard rupií.
A to je zajímavé,
také palác
v severní Indii.
Určitě jste tu správně?
Vaše matka se jmenovala Jašódá, že?
Ano.
Vypadá to, že jsem určitě správně.
To je nějaký vtip?
Kdo vás poslal?
Promiňte, vy jste kdo?
Ardžun Áčárja.
Její bratr.
Aha.
Takže...
Zde.
To je originální dokument.
A jestli ho zde můžete oba podepsat.
MEZINÁRODNÍ ODLETY
Táta nezvedá telefon.
Telefon vyzvání.
Ahoj, tati?
Ráhule?
Ano...
Dobře.
Vážně?
Tak dobře.
Jaký strom chtějí porazit tentokrát?
Babička říká, že už nemá další návrhy.
Můžeme se vzít, kde budeme chtít.
Ale nemůžeme změnit datum svatby, protože Ráhul nedostane další volno.
To je skvělé.
Vezmete se ve vlastním paláci. Úžasné.
Ale ještě musíme ověřit Vástu s Govindem Mahárádžem.
Přísahám, že toho Mahárádže nebo koho jednou proplesknu.
Zavoláme to tátovi.
Zavolej ho. Znovu.
Díky. Mohu vidět váš pas, prosím?
Děkuji.
Dlouho před kvantovou fyzikou
o duši hovořily Védy.
Duše.
Ne jako o metafoře, ale něčem skutečném.
Jogíni věřili,
že své duše mohou vyslat mimo své tělo.
Hledat pravdu a vrátit se.
Ve starověkých textech
od Véd až po bibli
se píše o putování duší.
Například černá magie,
podle některých pověra, byla často systémem,
metodou, jak povolat nebo vyvolat duši.
Omlouvám se.
Všichni máme dvě stránky.
Lidskou a zvířecí. Den a noc.
Anděle a démona.
Když dojde k narušení rovnováhy,
temná stránka se projeví.
Dualita...
člověk se stane něčím jiným.
Bratře,
tady je tvůj pas, moje bankovní údaje a podepsané šeky.
Co uděláme s tátou?
Nech ho tak.
V noci spí a přes den má moc práce.
Proč mu volat, když to nezvedá?
Stejně řekne:
„Děti, vezměte se, kde chcete.
Jen mi to řekněte a budu tam.“
Jen to zvládni. Uvidíme se.
SEVERNÍ INDIE
Promiňte.
Jste v pořádku?
Dobře, že jste tu byl, synku.
Osud chtěl, abyste ji zachránil.
UBYTOVÁNÍ MERCY MANGALPUR
Máte tu úžasné starožitnosti.
Tahle lampa, to rádio tady...
Odkud to všechno máte?
Od chlápka jménem Šambhu Bábu.
Prodává takové věci.
- Šambhu Bábu? - Ano.
Odkud je má on?
Není to fuk? Odkud? Proč?
V mém pokoji neteče voda. Udělejte něco.
- V pokoji je kbelík. - Ano.
Venku je pumpa. Použijte ji.
- Můžu dostat čaj? - Jistě.
Tak mi přineste šálek čaje.
- Venku je pumpa. - Ano.
A stánek s čajem je hned vedle.
Běžte se napít tam.
- Zdravím, Šambhu Bábu. - Zdravím.
Zná někdo Šántárám Jádava?
Strážce Áčárjova paláce?
Je to správce, ne strážce.
To je fuk. Zná ho někdo?
Co od něj chcete?
Měl mě včera v noci vyzvednout na nádraží.
Ale ten blbec se neukázal.
V téhle vesnici je hodně blbců. Na kterého z nich čekáte?
Pane... to jsem já.
Pane, já jsem Šántárám.
Mladý králi, to jste vy.
Vítejte, pane. Vítejte.
- Takže to jsi ty? - Ano, jsem Šántárám.
Nemohl jsem vás včera večer vyzvednout. Omlouvám se.
- Jdeme. - No tak.
Jak dlouho jste v paláci?
Můj otec byl správcem přede mnou.
Když zemřel,
jmenoval mě váš dědeček Dušjant Mahárádž.
Pane,
to je můj palác?
Ne, ne.
To je náš nejstarší chrám.
Přijměte požehnání.
- Har Har Mahádév - Har Har Mahádév.
- Sláva Mahádévovi. - Sláva Mahádévovi.
Teď vás vezmu do vašeho paláce.
Ohromí vás to.
No tak.
Co se stalo?
To je můj palác?
Není váš.
Patří ctihodnému Áčárju Jógéndrovi. Vidíte.
PALÁC ÁČÁRJI JÓGENDRY 1509
Co je tam napsané? Rok postavení?
1509.
Kdo byl Jógéndra Áčárja?
Pradědeček vašeho pradědečka.
Ale ten pradědeček už je mrtvý.
Ano. A teď palác patří vám.
To je palác, co mi zanechal?
Kdo sem dal ten šutr?
Moji předkové z toho paláce vládli?
Ne, byli to tantrikové.
Podejte mi ruku a vstaňte.
Dobrý Bože.
Nepadejte na mě.
Jógéndra Áčárja
byl pandita u soudu krále Parašurámy z Pátaliputry.
A ten král daroval tento palác ctihodnému Jógéndrovi.
Dobrý Bože.
Požádal ho, aby zde on a budoucí generace žili
a chránili Mangalpur před silami zla.
Dobrý Bože. Proč nemůžu vstát?
V tomhle paláci je víc příběhů než lidí.
Co to děláte?
- Pomozte mi. - Pomůžu. Nejdřív to pusťte.
Teď vstaňte.
Jo, vstaňte.
Jste tak těžký.
Hele. Čauguleho auto.
Kde je teď Čaugule?
Ne, to je výrobce aut.
- Myslel jste Chevrolet. - Jo, ten.
Funguje to auto?
Ne, musí se tahat.
Tak za něj zítra zapřáhněte dva býky.
Budu sedět nahoře a řídit.
- Teď rychle otevřete dveře. - Dobře.
Vevnitř to vypadá dobře.
Ty starožitnosti...
vypadají jako cenné.
Ale tady musí být levné?
Přece jen je to vesnice.
Zchátralé paláce... To je tu běžné.
Kdo je Šambhu Bábu?
Šam...
Jaký Šambhu?
Jeden takový křivák.
Prodává tu takové věci.
Který idiot vám to napovídal?
V hotelu. Ten mrňavý vedoucí, tmavá kůže, ten mi to řekl.
Anthony?
Vesničani mají zbytečně moc volného času.
Není divu, že si tak vymýšlejí.
O nikom takovém jsem nikdy neslyšel.
Jdeme.
To je moje matka.
Je královna stále naživu?
Ne.
Zemřela, když se narodila moje sestra.
Mně bylo tehdy dvanáct.
Kdo to sedí na tom křesle?
To je váš dědeček.
Ale... umřel tady?
Ne. Pojďte za mnou.
To je muž, který zemřel.
A kdo je teda on?
Váš dědeček.
- A kdo je on? - Váš dědeček.
Mám dva dědečky?
Ne, máte jen jednoho dědečka. A ten zemřel.
Hej!
Takže to je váš dědeček?
Oba jsou to vaši dědečci, pane.
Teď jste řekl, že mám jednoho dědečka. Najednou mám dva.
Máte jednoho dědečka, ale dva obrazy.
Takhle vypadal před smrtí.
A takhle vypadal po smrti.
- „Po smrti?“ - Myslím, když umřel.
Takže umřel tady v domě?
Umřel ve svém domě.
- Tohle není jeho dům? - Ano, je to jeho dům.
Umírají tu lidi v jiných domech?
Někdo umře tady a někdo jinde?
Ne, on umřel v tom domě.
- Je naživu? - Ne, je mrtvý.
- Kde teda umřel? - Ve svém domě.
Na něco se zeptám. Bedlivě poslouchejte.
- Tenhle muž žil tady, když byl mladý? - Ano.
- Když zestárl, žil tady? - Ano.
- A oba jsou ta samá osoba? - Ano.
A oba jsou můj dědeček?
- Takže... - Tak můj dědeček umřel tady?
- Ano. - Opravdu?
Ano!
Tak dlouho vám trvá pochopit tak jednoduchou věc.
Jste zabrzděný?
Dobře.
Pokračujeme.
Váš dědeček odtud odešel,
když ho pronásledoval duch.
Vracel se pouze za úplňku, aby prováděl uctívání.
Dělal to tak, že se zamkl v modlitební komnatě.
Kde máte klobouk?
Můj klobouk...
Nechte ho. Kde je modlitební komnata?
Tam je.
Tahle.
Otevřete ji.
Nemám od ní klíč.
A nikdo neví, co je uvnitř.
Protože po uctívání ji váš dědeček zamkl
a vzal si klíč s sebou.
Jdeme.
Proč je ta komnata zamknutá?
Převlékají se tam duchové?
Ne, ne. Duchové tam nechodí.
Žijí v džungli za palácem.
Proto se nazývá Pišáč van.
- Pešáb? - Ne, je to Pisáč.
Do paláce chodí v noci.
Nikdo sem nechodí po setmění.
Zaprvé, přestaňte s těmi nesmysly.
Ten palác je pokrytý prachem.
Nechte ho uklidit.
Najměte nějaké lidi a ukliďte ten palác.
Takže tu zůstanete?
Nebudete v hotelu?
Bydlet v hotelu místo tohohle obrovského paláce?
Nejsem blázen.
Spal jsem tam minulou noc. Lepily se na mě štěnice.
Díky Bohu, že tam byly.
Jinak by mě komáři vynesli ven.
Nikam nejdu. Zůstanu tady.
To nedělejte, pane.
Před mnoha lety tu spali tři strážci.
Jeden skočil ze střechy a zemřel.
Další dva se zbláznili.
Varoval jsem vás.
Nikdo tu dneska nezůstává, jen duchové.
Nechtě těch nesmyslů a poslouchejte mě dobře.
Pro začátek přivezte má zavazadla z hotelu.
Rozumíte?
A pak...
Co?
Jste hluchý nebo nedoslýchavý?
Nebudu to opakovat.
Napište si to, jestli chcete.
- A pospěšte si. - Dobře.
Běžte do hotelu a přivezte mi zavazadla.
A pak...
Co?
Narodil jste se do rodiny hluchavek?
Opakoval jsem to tucetkrát. Neslyšíte?
Běžte do hotelu a...
A...
- Je to jasné? - Jasné?
Velmi dobře.
Teď sebou hněte a přivezte mi oblečení z hotelu.
Nemám nic jiného na sebe.
Ať jste zpátky, než se osprchuju.
Jinak budu pobíhat po paláci nahý.
Poslyšte, pane.
Poslyšte...
Zůstat v paláci je nebezpečné.
Dobrý Bože.
Ano.
Dva, čtyři, osm...
Ahoj, bráško.
Sestro...
Neuvěříš, jak úžasný palác jsme zdědili.
- Opravdu? - Jen o dva pokoje míň než Buckinghamský.
Je celý zaprášený a špinavý, což se musí vyčistit.
- Zařídím to. - Dobře.
Nechám všechno uklidit, než sem přijedeš.
Ale svatba bude tady. To je jisté.
- Ano. - Ale táta pořád nezvedá telefon.
V pohodě.
Jen tu buď desátého, vy všichni.
- Volal jsem svatebního koordinátora. - Haló?
Všechno bude...
- Haló? - Haló? Bráško...
- Haló? Haló? - Haló!
Sestro? Hal...
Kdo je to?
Už jdu.
Je naživu. Přežil to.
Přežil to?
Co je to?
Proč tu po ránu tak blázníte?
Proč...
Zdravím.
Kdo jste?
Nepoznáváte mě?
Ptal bych se, kdybych vás poznával?
- Volal jste mě. - Kdy jsem vás volal?
Džagdíš Mánikčand Rúpkamal Kévalramání
z Károl Bágh, Dillí. Váš svatební koordinátor.
To je jenom vaše jméno, anebo jsou to i jejich?
To je jen mé jméno.
Dobře. Pojďte dál. A řekněte jim, ať to tu uklidí.
No tak.
Malátí, ukliď stůl a rozlož talíře.
No tak. Rychle.
To je kuchařka?
Ne, to je uklízečka. Paní Malátí.
- Takže to je váš palác? Dobře. - Ne,
palác patří Jógéndrovi Áčárjovi...
Sklapni. Pořád ten Jógéndra Áčárja! Ticho.
- Je můj. Řekni mu to. - Ano, teď je jeho.
Prý ho prodáváte. Proč?
Dejte mi to.
Svatby na zajímavých místech jsou teď v kurzu.
Budu to tu provozovat, po vaší rodinné svatbě.
Kdo se vdává?
Moje sestra.
Proč všichni utíkají?
Vaše sestra se tu bude vdávat?
Vypadá to, že jsem ho sem pozval, aby mě ostříhal?
Uspořádáme tu velkou svatbu, na kterou svět nezapomene.
Pane,
v Mangalpuru se nikdo nebere.
Objeví se Vadhusúr.
Vadhusúr? Kdo je ten mamlas?
Není potřeba zvát nikoho jiného.
Zajistím, že se svatba vejde do rozpočtu.
Konec diskusí.
- Džagjo, vy zorganizujete svatbu. - Ano.
- Řekni Vádjovi, že není zvaný. - Stejně se objeví.
Rozhodně se objeví.
S armádou netopýrů.
Zabije lidi a unese nevěstu.
Zabije? To je místní bandita.
Bez obav, zavolám své lidi z Dillí
a uvidíme, kdo se pokusí unést nevěstu.
Nevěsta je moje sestra!
Vy děláte, jako by ji měl odnést jak balík.
To není vtip.
Celá léta nevěsty mizí.
Zabili desítky lidí.
Slyšel jsem o tom a tento palác to zažil.
Proto tu váš dědeček nikdy nežil.
Kdo je ten Vadhusúr?
Pojďte.
V Mangalpuru a tomto paláci se odehrály strašlivé věci.
Proto tady lidé věří na Vadhusúra.
Vidíte...
Tohle se stalo před staletími.
Démonická dívka se zamilovala do syna bohů v Indraprastě.
Otěhotněla,
ale obě strany, bohové i démoni, odmítli to dítě přijmout.
Přesto ho porodila.
Od toho dne se počítá začátek Kalijugy.
Když na ni bohové zaútočili,
zraněná žena hledala útočiště u krále temnoty Adhakára.
Své dítě odevzdala Adhakárovi
a pak matka vydechla naposledy.
Adhakára ukryl dítě
spolu se svou armádou netopýrů daleko od světla světa v Mangalvanu.
Ten démon v temnotě vyrostl
a vykonával přísné pokání na počest boha Šivy.
Když viděl jeho šílenství,
Pán tím byl ohromen.
Bůh Šiva mu splnil přání a požehnal ho nesmrtelností.
Také řekl, že zemřít může jen vlastní rukou
nebo rukou někoho z jeho pokrevní linie.
Poté se démon stal nejmocnější entitou ve vesmíru.
Ten démon byl Vadhusúr.
Pak, za noci nového měsíce vyhlásil Vadhusúr bohům válku
v čele své armády netopýrů.
Bohové poznali, že v temnotě ho nemohou porazit,
a porážka je tedy nemožná.
Tak se obrátili k velkému bohu Višnuovi o pomoc.
Višnu obdařil nymfu Vrikšni
silou hromu a seslal ji do Magalvanu.
Když ji Vadhusúr spatřil, okamžitě k ní zahořel láskou.
Vrikšni mu řekla, že se jí nesmí dotknout, dokud si ji nevezme,
a on souhlasil.
Nevěděl o jejím plánu.
Nevěděl, že Vrikšni ve svém věnci ukryla dýku.
Během svatebního obřadu
ho Vrikšni chytila za ruce
a zabodla mu dýku do krku.
Vadhusúr byl šokovaný a bezbranný a jeho tělo se propadlo do země.
Na místě v džungli, kde jeho tělo padlo,
vystavěla svatyni skupina praktikující černou magii.
Doufali, že ho vzkřísí.
Aby se to nestalo,
Vrikšni začala žít poblíž svatyně jako strom.
Její ruce stále obdařené silou hromu
se vnořily hluboko do svatyně.
Tělo Vadhusúra bylo zničeno,
ale jeho duše hořela touhou po pomstě.
Zradila ho nová nevěsta.
Proto začal zabíjet každou novou nevěstu, která vstoupila do Mangalpuru.
Unáší je před svatební nocí.
Proto mu říkají Vadhusúr.
Má pravdu?
- Počkat. Poslouchejte. - Ano?
Když lidem nedovolí, aby se brali,
odkud se vzali všichni ti lidé v Mangalpuru?
Padají prostě z nebe?
Ne, lidé se berou.
Ale dělají to na druhém břehu Gangy.
Moje dcera se tam vdala.
Ale ti, kteří tuto vesnici
nemohou nebo nechtějí opustit, tu zůstávají a nikdy se neberou.
Takže žijí na hromádce?
Hej, ticho.
Ten Vadhusúr nemůže překročit Gangu?
Cože, neumí plavat nebo nemá peníze na přívoz?
Matka Ganga je čistá.
Neslyšeli jste?
Žádná zlá síla se jí nemůže dotknout?
Lidé v řece Ganga smývají své hříchy.
Nechápu to. Jestli je to tu tak děsivé,
proč tu lidé vůbec žijí?
Je tu velmi úrodná půda.
Zasejete osivo a sklidíte zlato.
Tenhle chlap má odpověď na všechno.
- Dobře, tak mi řekněte tohle. - Ano?
Kde je Vadhusúrova svatyně?
To nikdo neví.
A kde je ten strom nymfa?
To také nikdo neví.
Řeknu vám, kde je.
Opravdu se stalo tohle, Džaggu.
Nějaký šílenec vyryl ten příběh do zdí, aby všechny vyděsil.
O to tady jde.
Jen vám říkám, čemu lidé věří.
Myslet si můžete, co chcete.
Ale ani vesničané ani já vám se svatbou nepomůžeme.
Odcházím.
Jak můžete takhle odejít?
Takhle.
Tady máte klíče.
- Odcházím. Ano? - Šambhu Bábu,
- odcházím. - Počkejte na mě.
Šambhu Bábu?
Hej, počkat. Stát.
Copak?
Jak že se jmenoval ten duch?
Vasudhara.
Vasudhara?
Víte, odkud ten Vasudhara přišel?
To vymyslel tenhle darebák. Za vším stojí tenhle stařík.
Nechce, abychom tu zůstali.
Víte, co dělá?
Krade starožitnosti z paláce a prodává je
kvůli vlastnímu prospěchu.
Tak jo, běžte odtud. Zmizte!
Až vás policie přijde zatknout
a zláme vám žebra, pochopíte to.
Budete ječet:
„Pane, já nevím.
Ukradl to duch. Ukradl to duch.“
Zmizte.
Nedělejte to, pane.
Moje rodina sloužila v tomto paláci po generace.
- Tak si můžete užívat důsledky. - Prosím.
Jste blázen?
- Pusťte mi tu nohu. - Prosím...
Odpusťte mi, pane. Odpusťte.
Udělám přesně to, co chcete.
- Poslechnu... - Dobře, tak jo. Ticho.
Uděláte tohle.
Zítra seženete pár dělníků
a chci tohle místo čisté.
Chci před svatbou všechno tip ťop.
Lidé přijdou, ale večer utečou.
- Pak mi to nevyčítejte. - To budeme řešit potom.
Nejdřív jděte a přiveďte ty, co utekli.
- Dobře, pane. - Běžte.
- Odpusťte mi. - Dobře, jo.
Říkáte, že moji sestru o svatební noci unesl démon?
To neříkám, madam.
To říkají místní.
- Není to... - Mlčte, Mišro. Běžte.
AMIT KUMAR
Probíhá vyšetřování.
Provedli jsme pitvu všech těl.
Podívejte se na tohle.
OBLASTNÍ NEMOCNICE PITEVNÍ ZPRÁVA
Známky drápů, známky kousnutí...
Vypadá to na divoké zvíře.
Asi gepard, tygr nebo dokonce medvěd.
Pobíhá tu víc takových zvířat.
Zatím máme jen čtyři těla.
Těla vaší sestry a vašeho strýce mezi nimi nejsou.
Chybí.
Zjistíte, kde jsou moje sestra a můj strýc?
Zda jsou vůbec naživu?
Moje švagrová, která přežila, říká, že nic neviděla.
Co se přesně tu noc stalo?
Madam, řekneme vám to,
jakmile to zjistíme.
Ale o tomto případu prosím do té doby nemluvte.
Nechceme žádné zásahy do vyšetřování.
Co?
Tam...
Zloděj!
Počkat...
To není zloděj. To je můj synovec.
Jsem jeho strýc, to je můj synovec.
Co tu dělá váš synovec?
Kdy se sem dostal?
Před hodinou.
Vlak měl zpoždění.
Klepal jsem na dveře.
Ale nikdo neotvíral. Pak jsem klepal na všechna okna.
Nikdo neodpovídal.
Naštěstí bylo jedno okno otevřené, tak jsem vlezl dovnitř.
Venku stojí lidi. Pusťte je dál,
nebo zmrznou jak nanuky.
Pusťte mi ten límec.
A přineste mi čaj, jestli to jde.
Co jste říkal?
Otevřel si tu váš táta stánek s čajem?
Nechte si ten tón.
Chci šálek čaje, ne poklad.
Víte vy vůbec, kdo já jsem?
Proč? Nevíte, kdo jste, zatracený lokaj?
Lokaj?
Já jsem král. Král, rozumíte?
Pokloňte se, když se mnou mluvíte, darebáku.
- Král? - Ano.
A kde máte korunu a žezlo?
Opravdu chcete vidět moje královské žezlo?
Chcete vidět moje královské žezlo?
Mám vám ukázat své královské žezlo?
Pojďte do pokoje a já vám ho ukážu.
- Jdeme! - Hej!
Co se děje?
Ten darebák chce vidět moje královské žezlo.
Nechce se mu věřit, že jsem král.
Řekněte mu to.
Je to pán. Majitel. Ukaž, že se umíš chovat.
Je to hodný člověk, pane.
- Řekni mu, jak se jmenuješ. - Sunder.
Kdo vás tak pojmenoval?
Můj otec.
Byl slepý?
Přátelsky mu říkáme Balli.
Je to blbec.
Říkejte mu blbče.
Balli Badžva.
Ten chlap se mi nelíbí.
Strýčku, nepřišel jsem sem vybírat nevěstu.
Dělám svoji práci. Jsem elektrikář.
Vidíte, mluví tak neslušně.
A má liščí výraz.
To má jen takovou liščí tvář, ale srdce má jako tele.
Bez obav. Někteří mí lidé už přijeli.
Zbytek přijede zítra. Pojď.
Jmenuje se Ráginí.
Je velmi dobrá kuchařka.
V pořádku.
Ale ať se chovají slušně a říkají mi pane.
Na nádraží jsem slyšela, že v paláci straší.
Dřív to tak nebylo. Ale teď je tu on.
Jestli se bojíte, můžete spát v mém pokoji.
Tenhle chlap je AKS.
- Co je AKS? - Sukničkář.
Bez obav, pane. Kde je mám ubytovat?
Je tu 200 pokojů. Můžou spát, kdekoliv chtějí.
Jestli se sem nevejdou, na dvorku vzadu je studna.
Hoďte je tam.
Vy mě nenecháte vyspat.
Otravujete, co jste dorazili. Šílím z toho.
Má pán vůbec mozek?
Paní Ráginí, co dnes uvaříte k obědu?
Co byste chtěl?
- Co palačinky s ředkvičkami? - Ano, a ať jsou pikantní.
Ten bordel...
Opláchnu si to vodou.
Nejde to dolů.
Ať je to pikantní.
- Ano. - Přidejte tam trochu chilli.
Zníte jako kuchař.
Umím spoustu věcí.
Jistě.
Ten darebák dělá z paláce bordel.
Ten pitomec mi opravdu vyrazil dech.
Pojďte sem.
Počkat. Počkat. Čekejte tady.
Takové neslušné chování tady nebudu tolerovat.
Byl jsem neslušný jen omylem. Jen jsem si to čistil.
Jednu vám střelím.
Vy jste žena, měla byste se stydět.
Není vám takové vulgární chování trapné?
Učil mě, jak dělat palačinky s ředkvičkami.
Dobrý Bože, tomu vulgárnímu chování tady říkají palačinky s ředkvičkami.
Měli by mě praštit botou, že jsem přijal tak vulgární lidi.
Víte co, sundejte si botu a bouchněte mě.
Udeřte mě. Udeřte.
Udeřte mě. Udeřte mě.
Bože...
Už jste šťastný?
- Utrhnete mi ucho. - Co se to tu děje?
Džagdíši...
- Chcete mě praštit? - Hej!
- Pusťte mě. Pusťte. - Hej!
- Počkat. Co se stalo? - Chtěl mi utrhnout ucho.
Co se stalo?
- Chtěl mi utrhnout ucho. - V tomhle domě bude svatba.
- Ano. - Mezi hosty budou dámy.
A víte, co chystá tenhle člověk?
Co chtěl dělat?
Stydím se, jen když to mám vyslovit.
- Tak to nevyslovujte. - Ale já vám to musím říct.
Tak mi to řekněte.
Dopřejte mi sluchu.
Nevidím muchu... Dopřejte mi sluchu.
Ano.
Tak se nemůže chovat.
Může běhat nahý. Je to hodný kluk.
Kluk?
Je to dospělý muž.
Jestli ho při něčem takovém ještě jednou přistihnu,
narvu mu ředkvičku do palačinky.
Řekněte mu to.
Teď mi polibte.
Tihle lidi nechápou,
jak těžké je vydělat každý pětník.
TEPLOTA
O záchodě běžně přemýšlím každé ráno.
Ale ještě nikdy záchod nevypadal tak přívětivě.
Už jdu.
Nač ten spěch?
Hned jsem tam.
V zimě člověk nepotřebuje víc než takový krásně teplý záchod.
Dobrý Bože.
Nemocnice.
Je na škvarek. Zadek mám spálený na škvarek.
Co je to za vulgární akci?
To je oživování.
Co je to?
Zachraňuje to životy.
Buďte potichu.
Probral se.
Co se stalo?
Podruhé jste se narodil.
Narodil?
Byl jste mrtvý!
Mrtvý?
Ano.
Našli vás ležet na podlaze v tanečním sále.
Když jsem spěchala dovnitř, slyšela jsem jejich hlasy,
všimla jsem si, že se vám zastavilo srdce.
Pak jsem to zkusila
a vy jste znovu ožil.
Měl jste kliku, že přišla právě včas.
Ale jak jste se sem dostala?
Přijela jsem sem služebně.
O paláci jsem se dozvěděla od místních.
A vzpomněla jsem si,
že jste o paláci mluvil ve vlaku.
Byla jsem opravdu v šoku,
protože jsem vám ani nepoděkovala, když jste mi zachránil život.
Děkuji.
Také jste mi zachránila život.
Děkuji vám za to.
A teď jsme si kvit.
Jak se jmenujete?
Prija.
Prija...
Paní Prijo, čím se živíte?
Jsem spisovatelka.
Píšu knihu o starověkých chrámech Indie.
- Samozřejmě. - Tady jsou tak zajímavé příběhy.
O svatyních, duších, černé magii...
- Řeknu vám, že taky znám pár příběhů. - Opravdu?
Zůstanete pár dní?
Ano, ale musím do Sítapuru kvůli práci.
Autobus mi jede v sedm večer.
V sedm, ano?
Tak nejprve dojíme, a pak vás odvezu?
Dobře.
Lístek, lístek.
Poslouchejte. Najděte si čas na svatbu mé sestry třináctého.
To už budu zpátky.
Vím o pár dalších místech, která musím navštívit.
- Dobře. - Zatím.
Přijeďte. Budu opravdu rád.
Bude se vám to líbit.
Dobře.
Dobře, zatím.
Kdo mě to tahá za kalhoty?
Tak se ukaž, jestli máš odvahu.
Zatraceně...
Ty...
Lampa hoří na jedné straně Mé srdce hoří na druhé straně
Pojď se přesvědčit, lásko
Kam se vydáš?
Lampa hoří na jedné straně Mé srdce hoří na druhé straně
Podívejte se na něj. Uprostřed noci tu má koncert.
Jen tím děsíte lidi.
Celý den dřu jako osel.
Když chci v noci spát, nějaký idiot mě tahá za nohu.
Jaký idiot?
Nevím. Nevidím ho.
- To je blbost. - Není to blbost.
Krouží tu netopýři, vyjí tu vlci.
Byl jsem vyděšený. Pustil jsem písničku, abych přehlušil ty zvuky.
Darebáku, ze všech písniček jste si musel vybrat zrovna tuhle?
„Lampa hoří na jedné straně, mé srdce hoří na druhé straně.“
Musel jste si vybrat tuhle.
A co to pijete?
Místní pití. Kdo pije ty levné patoky?
Jestli to pustí znova,
vyliju na něj celou flašku a zapálím ho.
Zamlouvá se vám ten váš povedený synovec?
Zamlouvá? No tak, jdeme spát.
Běžte spát a klidně umřete. Běžte.
Zatracená hořící lampa. Nenechá mě spát.
Proč jsou dokumenty k paláci u Kálího?
Staral se o něho až do smrti.
Kálí dokonce provedl poslední pomazání.
Proto váš dědeček před smrtí odkázal Kálímu ten dům.
Kálí.
Oni ne. Tam. Kálí...
Tiše.
POZOR ZLÍ PSI
Než váš dědeček zemřel,
řekl mi, ať vám předám tyto dokumenty.
Tady, podívejte se.
Poslyšte... Balli...
- Kálí. Kálí. - Ano, Kálí.
Synku, jemně.
Aby to neplakalo nebo jste se nezranil.
Zametejte pořádně, takhle. A pospěšte si.
Kdo ví, odkud ty pracanty přitáhl?
Samí všiváci, co chtějí obrat boháče...
Aha...
Rummy.
Poslouchejte.
Kdo jsou ti lidi?
Jsou tu s námi.
Ven, všichni.
Neodcházejí?
Džaggu.
Bože, další lenochod.
Proč křičíte? Co se stalo?
Co za hazardéry jste to sem přijal?
Hrají karty v pracovní době.
Kdo hraje?
Tihle lidi.
Vy neužitečná chásko, vy si tu hrajete!
A kam jste šli?
Vraťte se zpátky do práce, dovnitř.
Pán nám řekl, ať jdeme.
Pán vám to řekl?
Teď už to chápu.
Vy jste jim řekl, ať pracují pomalu a hrají si,
abyste to natáhl o celé dva dny, co?
To nebyl pán.
Ale řekl jste, že to byl pán.
- To byl pán. - Kdy jsem to řekl?
Ne tenhle pán, tenhle pán.
Kdy jsem to řekl?
Řekl jste to těm, co si hráli...
Kam šli ti pitomci, co tu hráli?
- Kam šli? - Kdo tu hrál?
- Nevíme. - Počkat.
Vy s tím copem, pojďte sem.
Viděla jste tu chlapy hrát karty, kouřit?
Viděla jste je, anebo ne?
Nikoho jsem neviděla.
- Neviděla? - Ne.
Dobrý Bože. Nikdy jsem nepotkal takové lháře a podvodníky.
Všichni tady lžou.
Víte co, pojďte dovnitř.
Váš člověk klimbal na gauči.
- Uvidíte sám. Pojďte. - Spal na gauči?
Hele.
Ještě před minutou tam spal, teď je vzhůru a zívá.
Podívejte se na něj.
Povaleči.
Jak se opovažuješ klimbat v práci?
Kdy jsem spal?
Nemohl jsem spát ani minulou noc.
- Proč ho bijete? - Říkal jste, že klimbal.
- Neříkal jsem, že klimbal. - Co teda?
On spal. Myslel jsem jeho.
Kdy jsem klimbal?
Přišel jsem s vámi.
Ale Šántárám nepracuje pro mě.
Myslel jsem toho chlapa, co teď prošel kolem Šántáráma.
To byl váš dělník.
- Kdo? Kde? - On...
Nehrajte si se mnou.
Jsem hodně chytrý.
Nevidíte?
Jestli moje práce nebude hotová včas,
přísahám, že nezaplatím ani ň.
Zkoušíte mě převézt.
- Viděl jsi někoho přijít nebo odejít? - Nikoho jsem neviděl.
Běžte.
Jděte mi z cesty.
Džagdíši!
- Co se stalo? - Džagdíši!
- Co je? - Váš synovec dělal oplzlá gesta.
- Co dělal? - Zase dělal ty ředkvičkové placky.
Ředkvičkové placky? Se sýrem nebo nakládanou zeleninou?
Přestaňte vtipkovat. Ten darebák hltal biryani očima.
Hltal...? Ne, to neumí.
Lže!
Neumí se chovat k ženám.
Babička ženicha tu bude za pár dní.
Co když se nebude chovat slušně? Zmizte.
Myslíte, že mě můžete vyhodit?
- Odcházím sám. - Hej.
Jedná se mnou jak s chrámovým zvonem, ve dne v noci do mě břinká.
Postarej se o něj.
Balli, stůj. Počkej.
Nemůžeme ho vyhodit.
Rozpojil vedení v celé budově.
Jen on ví, kam patří který drát.
Jednou spadl z elektrického sloupu.
Takže obvody v hlavě má teď slabší.
Jo, ale ten proud přetekl někam jinam.
Ne, viděl jsem to. Od příjezdu se vám nelíbil.
To neznamená, že je sukničkář.
- Nevěříte mi? - Nevěřím.
- Nevěříte? - Nevěřím.
Nevěřím ničemu, co jsem neviděl na vlastní oči.
- Viděl jste Dubaj? - Ne.
Ale Dubaj existuje, ne?
Darebáku. Já se tě zastávám a ty se mi směješ.
Dokážu, jak zkažený tenhle hmyzák je.
- Je to král, nebo podvodník? - No tak, dej se do práce.
Taková fronta. Je to pošta, nebo divadlo?
POŠTA
- Udělejte jednu věc. - Ano.
- Zavolejte do Dillí. - Ano.
Zavolejte floristu a dekoratéra a domluvte nejlepší cenu.
Neplaťte, co si řeknou.
Bez obav. Zajistím to.
Haló.
Jak jste mě našel?
Viděl jsem vás z dálky a napadlo mě, jestli to nejste vy.
Byl jsem si jistý, když jsem přišel blíž.
Co tu děláte?
Organizuji svatbu své sestry. Musel jsem něco obvolat.
Nemůžu volat do Dillí z telefonu v domě a mobilní signál je špatný.
Takže svatba je zařízená?
Co je to s váma? Říkal jsem to.
Ano, ano, já...
- „Ano, ano.“ - No...
Ale všichni říkají,
- že v Mangalpuru se nemá brát. - Kdo to říká?
Všichni to říkají.
Tak proč na tom trváte?
Jste spisovatelka a věříte takovým věcem.
Jako spisovatelka věříte báchorkám.
- Zbláznila jste se? - Ty příběhy mohou být pravdivé.
Nemyslíte si, že duchové existují?
Nesmysl, duchové neexistují. „Duchové existují.“
Ten Vadhusúr, svatyně, strom nymfa...
Viděla jste je?
Ptala jsem se v okolí na Vadhusúrovu svatyni.
A co?
- Nikdo ho neviděl? - Protože neexistuje.
Nezaplatím ani rupii přes 150 000.
Rozumíte?
Ardžune!
Zatím.
Ardžune! Ardžune!
- Domluvil jsem skvělou cenu. - Opravdu?
- Kolik? - 300 000.
- Hej! 300 000?! - 300 000!
- 300 000 za kytky? - Ano.
To mám kvůli sestřině svatbě prodat svůj palác?
Ten blbec chtěl pět.
Řekl jsem, že dám tři.
Berte nebo nechte být. Využijte to nebo nic.
A souhlasil. Ten blbec souhlasil.
Kolik je hodin, bratře?
Je to zlý, hochu. Ztrať se nebo tě zničím.
Ano, pane, co je můj úkol?
- Džaggu, pojďte sem, ukážu vám to. - Co?
Chcete vědět, co dělá váš synovec?
Pojďte.
Vezměte si papuče a rychle.
- Kam šel? - Kdo?
Váš synovec.
Pojďte...
Dneska toho darebáka chytím přímo při činu.
Kam to jde uprostřed noci?
Opravdu tady žijí duchové?
Ano, jeden stojí přímo před vámi.
Ten sukničkářský duch.
Pane, žijí tady duchové?
Nevím, synu. Já umřel včera.
Jaké blbosti si to tam mumláte pro sebe?
Jdeme!
Ne, jen jsem se ho ptal, jestli...
Kam šel?
Zastavil se.
Na co se to koukáte?
To je Vadhusúrova chrámová urna.
Vadhusúr žije pod ní.
Tam je strom Vrikšni.
Nyní přijde náš pán.
Já jsem váš pán.
Kde to jsem?
Co je to za místo?
Utíkejte!
Pomoc, pomoc!
Utíkejte.
Pomoc...
Já jsem váš pán.
K čertu s vámi.
Džaggu.
Džaggu!
Pane.
Džaggdiš se stále pohřešuje. Hledala jsem všude.
Světla v jeho pokoji jsou rozsvícená a jeho auto je pořád venku.
Dívala jste se do studny?
Sklapni, žabáku.
Nešmíroval jste skrz klíčovou dírku, když se převlékala?
Vůbec ne.
To je nová výmluva, proč mě praštit?
Ano, pane.
Včera v noci jsem cítila, že někdo otevřel mé dveře.
Byla to tahle bestie. Tohle zvíře.
Řekni mi,
kdo vám pověděl o té svatyni?
Jaké svatyni?
Jaké svatyni? Nehrajte si na chytrého.
Pamatuju si jenom, že jsem šel spát do svého pokoje
a pak jsem se probudil v džungli před vámi.
Proč jste mě tam odvedl?
Takže si pamatujete džungli, ale ne tu legraci tam.
Ne, řekl jste, ať utíkám, tak jsem běžel.
Kdo vám řekl o Vadhusúrovi?
- Vadhusúrovi? O kom? - Váš strýc.
Vy nevíte o Vadhusúrovi?
Už vím. To je ten duch, co straší v tomhle domě, že?
Kdo vám to řekl?
Šambhu Bábu.
Nejen mně, řekl to mnoha lidem,
že tady straší a máme být opatrní.
Zvoní telefon, zvedněte ho.
Co to děláte? Zmizte.
Mám vám to říkat každému zvlášť? Odejděte.
Myslím, že ten staroch chce překazit svatbu.
Pane.
- Nekřičte. Co se stalo? - Pane.
Volala policie.
Na okraji vesnice našli v příkopu žebráka,
který odpovídá vašemu popisu.
Vezou ho sem.
Džaggu prý zmizel.
Musel ho unést Vadhusúr.
Unáší všechny jednoho po druhém.
Viděl jste Vadhusúra?
Ne.
Řeknu vám, co dělá.
Nejdřív chytne člověka za nohy a utrhne je.
Pak ty nohy hodí do hliněné pece.
Po upečení je rozemele na prášek.
Pak ten prášek používá jako zubní pastu.
Víte, kdo je Vadhusúr?
Já jsem Vadhusúr!
Jen počkejte, já ty vaše báchorky ukončím.
Počkejte, vy darebáku.
Kde mám meč?
Stůjte, starče, kam to jdete?
Počkejte, já vám ukážu.
Vyříznu vám jazyk a hodím ho psům.
- Už nikdy neřeknete Vadhusúr. - Říkám, že jsem to neříkal.
- Měli by mě praštit botou... - Varoval jsem vás.
- ...že tu nechám bydlet takového násilníka. - Varoval jsem vás.
Stůjte, starochu.
- Našli strýčka. - Zatracený synovče...
Kam běžíte?
Co jste dělal v noci uprostřed džungle?
Ještě jednou v tomhle paláci zmíníte Vadhusúra a zatočím s váma.
Vadhusúr není můj strýc.
- Je tady. - Opakujte to.
Je tady. Je tady.
Je tady.
- Uvízla mi noha. - Je tady.
Počkat...
Pojďte sem.
Tenhle staroch nechce, aby se moje sestra vdala.
Říkal jsem mu, že někteří v tomhle paláci umřeli
a někteří se zbláznili.
Taky se zbláznil.
Jste šílenec.
Jestli sem ještě jednou vstoupíte,
utrhnu vám nohy a hodím je do hliněné pece.
Vypadněte. Ztraťte se.
- Už jdu, už jdu. - Zmizte!
Nepřišel bych, ani kdybyste mě volal.
- Odcházím. - Tohle si vemte s sebou.
- Vezměte si tašku. - Vy jste...
Pak na to přijdete.
- Fajn, je mi to fuk. - Přijdete, přijdete na to.
Tady je mrtvá vrána a nikdo ji neuklidí.
Dejte to pryč!
Vyhoďte to.
Takový chaos všude, kdo je ten spící plešoun tady?
Kdo je to?
To je můj strýc, náš mistr.
Strýčku!
Strýčku. Je mrtvý?
Strýčku?
Opravdu?
Taky chci tu svatyni vidět.
Vezmete mě tam?
V Indii je mnoho chrámů a pojí se s nimi různé pověsti.
Tenhle musí mít taky nějakou.
Tak proč ho nikdo neviděl?
Protože je v hustém lese.
A ti netopýři?
Kroužili nad námi, protože ten blbec Džaggu vřeštěl.
Proč to nechápete?
Tohle místo není dobré, Ardžune.
Ať se vaše sestra vdá někde jinde.
Běžte pryč.
- Mám jít pryč? - Ano.
Vzdát se dědictví a odkazu kvůli duchařským historkám,
- co nejsou pravda? - Nejsou?
- Ne, nejsou. - Na sto procent?
- Stoprocentně. - A co když já jsem duch?
Pak budu šťastnější.
Moje tři bývalé lidské přítelkyně mě opustily kvůli stresu.
Ale vy jste duch, vy mě neopustíte nikdy.
Budete mi sedět na rameni a já vás budu vždy nosit.
Nejsem vaše dívka.
Ale budete moje manželka.
Vezmete si mě?
Nikdy jsem nepotkal tak roztomilého ducha.
Vždycky takhle vtipkujete?
Smála se, smála se.
Není to jen vtip. To osud nás svedl dohromady.
Ale já slyšela, že po svatbě tu nevěsty mizí.
Možná taky zmizím. Nevadí to?
Jak byste mohla zmizet?
Kdo si ten duch myslí, že je? Moje sestra se tady vdá.
Uvidíte, ona nezmizí.
Pak mi uvěříte? Přijmete moji žádost?
Uvidíme.
Pojďte, ukážu vám tu svatyni.
Nevěříte mojí lásce, že ne?
Tak to není.
Poznáte to, až mi to půjde od srdce.
Co je to za zvuk?
To není moje chyba
Že žiješ tam, kde mám mít srdce
Nikdy nespatřím vlastní tvář
Když se dívám do zrcadla
Mé věty začínají tvým jménem
Tak důležitý jsi
Jsi mír v mém srdci
Mám stížnost
Proč ten, koho opravdu milujeme
Nám nemůže patřit
V každém životě?
Není to moje chyba
Že žiješ tam, kde mám mít srdce
Nikdy nespatřím svou tvář
Když se dívám do zrcadla
Ty jsi ta, koho vidím, lásko
Vidím tě úplně všude
Ty jsi ta, kterou vidím, lásko
Vidím tě ve hvězdách
Ty jsi ta, kterou vidím
Blízko či daleko
Ať už se vydáš kamkoliv
Nemůžu zůstat navždy stejná
Láska je kouzlo, má lásko
Nemůžeš si ji koupit
Jsi jedna z milionu
V tisících vidím jen tebe
Jsi ta, kterou vidím, lásko
Vidím tě všude kolem
Jsi ta, kterou vidím, lásko
Vidím tě ve hvězdách
Jsi ta, kterou vidím
Pojďte. Opatrně.
Tady je strom nymfy.
To je chrámová urna.
Pod ní je Vadhusúrova svatyně, o které mi řekl ten bláznivý Balli.
Takový malý chrám a...
takový velký strom.
Takové jsou příběhy.
Až o tom napíšete,
nezapomeňte mě citovat.
Myslím, že se dá dostat dovnitř.
Ardžune.
Myslím, že něco je uvnitř.
Proč?
Protože ve dne takhle netopýři nelétají.
Podívejte, teď je jich ještě víc.
Slyšela jsem, že Vadhusúr vychází v noci.
Měli bychom jít na světlo.
No tak, Ardžune, jdeme.
Ardžune.
Pane, tady je účet za malování, 30 000 rupií.
Poslyšte,
změníme tu trojku na devítku a vyrobíme nový účet na 90 000 rupií.
- Neuděláme z toho 900 000? - Hele.
Je rozdíl mezi nečestností a blbostí.
Musíte být nečestný.
Pane...
- Tady. To je můj poslední účet. - Pane...
Potřebuju peníze pro malíře.
- Kolik? - 400 000.
Budete malovat celou vesnici?
Je to velký palác, pane.
Výmalba musí být prvotřídní.
Tak proto.
- Tady. - Strýčku.
Tohle potřebuju, aby se rozběhl generátor.
Vy jste jeho strýc.
A sežeňte někoho z rozvodné sítě.
V tomhle domě funguje jen jedna fáze.
Všechna ostatní připojení jsou odříznutá.
Nechápu, proč tomu všichni říkají palác.
Proč se tomu neříká ruina?
Bolí mě z toho hlava.
Řekněte malíři, ať to dokončí maximálně za 6 000 rupií.
- Dá mi facku. - To snesete.
Mluvte...
Ardžune, to jsem já.
Viděl jsem e-mail od Míry.
To jste se oba zbláznili?
Proč jsi tam jel?
Měl ses mě zeptat, než uděláš něco tak hloupého.
Jak hloupého?
Neměl jsi čas se s námi bavit.
A řekl jsi: „Dělejte si, co chcete.
Já se ukážu až na svatební obřad.“ Nejsou to tvoje slova?
Skrýval jsi před námi tolik tajemství.
Není čas to vysvětlovat, Ardžune.
Ardžune, přijedu a... Kde je Míra?
Nemůžu se jí dovolat.
Protože je v letadle.
Psala mi, že zavolá, jakmile přistane.
Nemůže se vdát v tom paláci.
Nemůže se vdát?
Proč?
Udělej, co ti říkám.
Hoste jsou už na cestě sem. Začínají přijíždět.
Všechny přípravy jsou hotové.
Jak teď můžeme změnit místo obřadu?
Nechápeš to, Ardžune.
Ty...
Poslouchej mě.
Jeď do Gangápuru.
Je tam poustevna.
Ášram Gurua Gópaldase
Tam se setkej s jejich hlavním... jejich hlavním knězem.
Pokud řekne ne, pak tam ta svatba nemůže proběhnout.
Za žádných okolností.
Kdo je ten hlavní kněz?
Ctihodný guru Vašištha.
Vadhusúr není jen příběh.
Takové démonické entity jsou zmíněny i v Atharvavedě.
Komunita Adhurů žijící v lesích
se pokoušela celá léta obětovat 13 nevěst
a s pomocí jejich krve vzkřísit Vadhusúra.
Aby je zastavil, král Prithvírádž pověřil vašeho předka,
velkého tantrika Jógéndra Áčárju.
Využil své tantrické síly a zastavil komunitu Adhura.
Ale to je minulost.
Myslím, že byste tam neměli mít se svatbou problém.
Protože když jsem se setkal s vaším dědečkem
Dušjantem Áčárjou právě tady před šesti měsíci,
abychom diskutovali o Védách,
řekl, že Vadhusúra není možné vzkřísit
a lidé se tam mohou klidně brát.
Přijet můžu až po zatmění.
Do té doby pošlu svého učedníka panditu Rámu Šástrího
do paláce Áčárja.
Půjde tam a prozkoumá energii,
zda je přítomna nějaká zlá síla.
Pokud tam najde takovou stopu,
pak vám řekne, co je nutné učinit.
Zdravím.
Je Ardžun Áčárja doma?
Potřebuji hrst hlíny ze všech rohů tohoto domu.
Dejte mi ji do tohoto.
Ano.
Co je uvnitř?
Nevím.
Má to zvláštní zámek a nikdo neví, kde je klíč.
Něco tu není v pořádku.
Musím o tom okamžitě informovat gurua.
Hlína.
Rozsviťte všechna světla v domě.
A dejte jednu lampu před tu komnatu.
A zbývající lampy před každé dveře v domě.
Pamatujte, ty lampy nesmí do rána zhasnout.
Do té doby přivedu ctihodného gurua.
Pamatujte si, že síly zla čerpají sílu z temnoty.
Musím do soumraku opustit Mangalpur.
Prosím, odvezte mě na nádraží.
Jdeme.
Je blízko nějaký chrám?
Před námi je chrám Šivy.
Musíme se ukrýt v chrámu.
Tady jsou naše životy v nebezpečí. Jdeme.
Pospěšte si.
Pozor.
Tady, vstávejte. Vstávejte.
Jdeme.
Vstávejte.
Pojďte do chrámu.
Hraje ten klavír sám?
Vasudharo! Nechoď za mnou.
Nechoď za mnou. Varuju tě.
Já jen organizuju svatby. Sám se nežením.
Ani já ani moji rodiče
ani prarodiče jsme nebyli nikdy manželé.
Jsem mimomanželský.
Už zase...
Nech mě na pokoji.
To, co se stalo, bylo hrozné.
Ale takové nehody se stávají, když je silný vítr a prší.
Nemějte obavy.
Poustevnu jsme informovali.
Proč spíte v autě?
Stalo se něco?
Nevím jak vy, ale já se stěhuju do hotelu.
S tím palácem není něco v pořádku.
Nějaký zatracený duch nebo přízrak mi stojí za zadkem, co jsem přijel.
Co je na mém zadku tak zvláštního?
Celou noc jsou slyšet divné zvuky.
Zvuky bouchání a další.
Ten Šántárám měl pravdu.
Kde se vzala ta krev? Co se stalo?
Džaggu,
zrušte tu svatbu.
- Haló. - Tati.
Měl jsi pravdu. Tady svatbu mít nemůžeme.
Je tu něco moc zlého.
To místo je prokleté, Ardžune.
Nechtěl jsem, abyste se o něm vy dva vůbec dozvěděli.
Jak to vysvětlíme Míře a rodině Ráhula?
Mám plán, tati.
Buď moc opatrný, Ardžune.
Tihle lidé dost panikaří, když jde o Vástu a horoskopy.
Jestli se to tajemství prozradí, všechno bude zničené.
Neboj se, tati. Já... Zařídím to.
Dorazím k večeru.
Jakmile se dostaneš do Gangápuru,
vezmu tě do poustevny a setkáš se s ctihodným guruem.
Ahoj, Míro.
Chtěl jsem ti volat.
Mám špatné zprávy.
Nemůžeme mít svatbu tady.
Máme vážný problém.
Řádí tu obrovská bouře. Všechny cesty jsou zablokované.
Obracejí se vlaky.
Celé místo zachvátil chaos.
Tvoje tchyně může uklouznout a zemřít.
Taky mi to láme srdce.
Celou tu dobu jsem byl tady a organizoval přípravy.
To je v pořádku.
Zorganizujeme svatbu někde jinde ve stejně příznivý čas.
Nebo najdeme jiný příznivý čas.
Bratře, víš, že Ráhul nemá čas.
Skoro tě neslyším, Míro.
Zuří bouře... Padají stromy, drnčí okna...
Máme vážný problém.
To je moje sestra.
Rychle... Držte tu tyč! Nebo se převrhne.
Bratře, co to děláš?
Neplač, sestři. Všechno bude v pořádku. Řeším to.
Pane Ardžune Áčárjo!
Nekřičte, telefonuju.
Kdy jsi sem přijela?
Co je to za drama?
Sestra se vyděsila. Sestra se vyděsila.
Co myslíš? Že bych odvolal tvoji svatbu?
Blázníš? Podívej, jak jsem to tu připravil.
Podívej na ty jasmínové kytice.
A květy ibišku. Blázínku...
- Podívej na hosty, co jsem pozval. - Ti přijeli se mnou.
S tebou?
- Dobře. Zdravím, synu. - Bude ta svatba nebo ne?
Ano, bude.
Takhle se neříká „bude“. Říká se to takhle.
Mám natažený krk. Říkal jsem, že svatba bude.
Ale říkal jste, že svatba nemůže být tady.
- Kdy? - Včera.
- Bratře... - Ach...
Je to blázen.
Něco mu řeknu a on slyší něco jiného a udělá přesný opak.
- A on... - Ale svatba nemůže být tady.
Proč ne?
Tohle je velmi bizarní dům.
- Lidé tu křičí. - Já křičím.
- Spálil jsem si tu zadek. - Já ho spálil.
- Přijde Vadhusúr... - Už jsou tady.
Ona je vadhú a kdo sur? Tady to je.
Problém vyřešen? No tak.
Proroctví Góvinda Mahárádže se uskutečnilo.
Podívala se můj horoskop a pravila,
„Kaikejí, jednoho dne zemřeš ve velkém paláci jako královna.“
To proroctví se uskuteční za dva dny.
Ticho. Musím s vámi mluvit.
Ať je to cokoliv, řekněte to hned.
Dobře.
- Proč pořád měníte názor? - Nechte to.
Proč tady tu svatbu chcete?
Jak nemám pokračovat ve svatbě, když už dorazili hosté?
A co ten duch?
- Co s tím duchem? - K čertu s tím...
Zůstanete v hotelu. Co vám na tom záleží?
Tohle bude jen do svatby.
Jakmile svatba proběhne, můžete odejít.
Jen do té doby držte pusu na zámek. Postarám se o ostatní.
- Dobře. - Strýčku!
Generátor je opravený. Tenhle dům už nikdy nebude bez proudu.
- Všechno dobrý? - Všechno dobrý.
Žádné problémy?
- Vyhoďte ho. - Proč?
Protože v tomhle domě jsou ženy!
Nechci, aby tu žil sukničkář. Vyhoďte ho.
Ardžune.
Podle toho, co jsi mi řekl,
můžu soudit, že Vadhusúr nikdy neodešel.
Jen zesílil.
Je to znepokojující fakt,
protože něco takového se nestalo,
dokud guru Dušjant v Mangalpuru nezemřel.
To znamená, že ho někdo znovu probudil.
Co teď budeme dělat?
Musí svatba proběhnout v tom domě?
Astrolog ženicha prohlásil,
že pokud svatba neproběhne v tom domě,
nemůže proběhnout nikde jinde.
Existuje jen jediné řešení.
Musíte změnit vhodný čas.
Dokončete svatbu do 12 v poledne
a novomanželé musí do soumraku překročit řeku Ganga.
Co je nejdůležitější, všechno, co jsme probírali, nesmí opustit tyto zdi.
Rodině ženicha o tom nic neříkejte.
Jinak si budou myslet, že tato rodina je prokletá.
Nic se nestane, dokud neproběhne obřad. To vám slibuji.
Ale musíte otevřít modlitební komnatu vašeho dědečka.
Hned najděte klíč.
Guru, klíč musí být v jeho domě.
Požehnejte mi.
Bůh ti žehnej.
Co to schováváte v ruce, guru?
Dvanáct mušlí je v domě smrti.
To znamená...
dvanáct nevěst bylo obětováno.
Ještě jedna oběť a Vadhusúr bude vzkříšen.
Podle této prašna kundalí
jsou jedna nebo dvě smrti v téhle rodině jisté.
A uniknout tomu proroctví je nemožné.
Počkej tady. Dojdu pro klíče.
Je tu někdo?
Kdo je to?
To jsem já, Ardžun Áčárja.
Dobrý den.
- Já... - Co chcete?
Potřebuju klíče od modlitebny mého dědečka.
Tady žádné klíče nejsou.
Dál jsem vám všechno, co jsem měl.
Prosím, poslouchejte... Můžete mi pomoct?
Možná jsou nahoře v šuplíku nebo kufru.
Dědeček sem klíče nosil po provedení rituálu.
Řekl jsem ne.
Pane, nechápete to.
Tady žádný klíč není!
Zmizte.
Jaký je problém dát mi ten klíč?
Nechte ho...
a vypadněte.
Kdo jste?
Ardžune?
Ardžune, co se stalo?
Ardžune!
Řekl jsem...
vypadněte.
Ctihodný guru?
Jste naživu?
Nejsem tady, abych luštil vaše hádanky.
Takže ta smrt byla jen divadlo?
Podruhé se neminu, Vasudéve.
Nic pro mě není vzácnější než život mého syna.
Syna?
No tak, Ardžune.
Zmizte!
Jdeme, Ardžune. Jdeme.
Jdeme, Ardžune. Ardžune!
Proč mi neodpovídáš?
Dědeček je naživu,
a ty jsi mu říkal guru.
Jsem zmatený. O co jde?
Slíbil jsem své ženě...
že její děti se nikdy nedozví o její prokleté minulosti.
Myslel jsem, že tohle místo po svatbě navždy opustím.
Je čas, aby se Ardžun dozvěděl pravdu.
Řekněte mu vše, co jste řekl mně.
Jakou pravdu?
Nejsem tvůj otec, Ardžune.
Cože?
Mádhav a já jsme byli učedníci ctihodného gurua Dušjanta.
A Mádhav byl jeho syn.
Tehdy byl Mangalpur střediskem kultury a učenosti.
Z celé země sem jezdili lidé, aby studovali Védy,
Upanišady, hudbu a tanec.
Všichni jsme studovali v Ášramu Gurua Gópaldase.
Vasudeve.
Ano, ctihodný guru.
Tady máš.
Pamatuj, to je girlanda matky Sita.
Někdo by na ni mohl šlápnout.
Nech to venku, na stříšce nad dveřmi.
Ano, ctihodný guru.
Jašódá, dcera Džítendry Bandhopadhjaje,
přítele ctihodného gurua z Kalkaty,
sem přišla, aby učila klasický tanec.
Bydlela ve stejném paláci jako my.
Nejprve jsem byli jen přátelé,
ale časem
se náš vztah prohloubil.
Nevěděl jsem ale, že někdo další kromě mě má rád Jašódu.
Jak se to modlíš?
Když se modlíš mantru, výslovnost musí být precizní.
Nejsou to jen náhodné zvuky.
Toto je správná výslovnost.
Podívej se na Vasudeva.
Měl by ses od něj učit.
Soustřeď svou pozornost na mantry.
Ukážu ti, jaké můžou být následky, pokud to nesvedeš.
Víš, co je povinností tvé rodiny?
Zabránit vzkříšení Vadhusúra.
Před staletími společenství Adhurů žilo v džungli
a zkusili probudit Vadhusúra modlitbou manter pozpátku.
Kdokoliv probudí Vadhusúra,
splní se všechna jeho přání,
ale navždy se stane jeho otrokem.
Proto vám říkám, abyste se modlili mantry správně.
DOPŘEDU
Klaním se bohu Šivovi
Kdysi měli naši předkové v této komnatě usazeno několik kněžích,
kteří se modlili mantry od soumraku do úsvitu,
aby tyto šloky dosáhly
až k hrobu Vadhusúra a zabránily jeho probuzení.
Ale to dnes už není možné,
proto jsem vybudoval toto zařízení.
Zapínám ho za soumraku a vypínám za úsvitu.
Síla těchto manter vysává z Vadhusúra jeho sílu.
Guru, bude to pokračovat do konce světa?
Ne.
Od okamžiku Vadhusúrovy smrti,
pokud ho nikdo nevzkřísí po 36 000 úplňků,
pak už nemůže být nikdy oživen.
Když jsme se potkali,
dal jsi mi girlandu.
Dnes jsem ti já dala prsten.
Teď už jen zbývá, abych ti dala girlandu já
a ty jsi mi dal prsten.
Pak budeme svoji.
Pak přišel Navratri.
Tento festival v Mangalpuru slavili s velkou pompou.
Příběh, jak Vrikšni zabila Vadhusúra,
předváděli jako představení na každé ulici a v sousedství.
To představení jsme také hráli v poustevně.
Jašódá hrála Vrišni a Mádhava hrál Vadhusúra.
V těch propletených očích se slova nechtějí rozplést
Spánek pluje měkkými, voňavými sny
- Má láska není falešná... - Věř mi, ó milovaná
Spánek pluje měkkými, voňavými sny
Ó, milovaná Mé srdce je bez tebe neklidné
Ó, milovaná...
Ty okouzlující oči vyjevují svá tajemství skrze mé rty
To srdce jen lže Proč nemůže říkat pravdu?
Ty okouzlující oči vyjevují svá tajemství skrze mé rty
To srdce jen lže Proč nemůže říkat pravdu?
Tvá sladká slova zaplavují mé srdce
S očima ostrýma jako dýky jsem čekal na břehu řeky
Obejmi mě pevně Pojď přebývat v mém srdci, milovaná
Mé bušící srdce rozptyluje všude kolem barvy
Ty budeš měsíc a já budu tvůj milý, ó, milovaná
Ó, milovaná Mé srdce je bez tebe neklidné
Ó, milovaná...
V těch propletených očích se slova nechtějí rozplést
Spánek pluje měkkými, voňavými sny
V těch propletených očích se slova nechtějí rozplést
Má láska není falešná Věř mi, ó milovaná
Měkkými, voňavými sny
- Má láska není... - Má láska není...
Má láska není...
Měkkými...
- Měkkými, voňavými... - Měkkými, voňavými...
V příhodný den Aštami
se s vámi chci podělit o radostnou zprávu.
Můj oblíbený učedník Vasudév
a Jašódá, dcera mého přítele Džítendry Bandhopadhjaje, mi řekli,
že se milují.
Mluvil jsem s oběma rodinami
a dnes ohlašuji jejich svatbu.
Ne...
Kdokoliv probudí Vadhusúra,
splní mu všechna přání.
DOZADU DOPŘEDU
Mádhave!
Co tady děláš?
Co je to?
Kdo nastavil to zařízení, aby pracovalo opačně?
To já.
Co jsi to učinil, Mádhave?
Proč jsi spáchal takový hřích?
Protože Jašódu chci já.
Vzal jsi mi Jašódu.
Ponížil jsi mě před ní.
Vždycky jsi upřednostňoval svého učedníka před vlastním synem.
Jašódá mě opustila kvůli tobě.
Ale ona patří mně!
Když mi nedáš Jašódu, dobrá.
Vadhusúr mi ji přivede!
Mádhave, můj synu. Dal bych ti všechno.
Ale nedělej ten bezbožný čin.
Neprobouzej Vadhusúra.
Zapřísahám tě, synu.
Zapřísahám tě.
Nespáchej ten strašlivý čin.
Nedělej to, synu. Nedělej to.
To je pro tebe.
Co mi dáš na oplátku?
Guru, udělal jste ze mě to, co jsem.
Složím k vašim nohám cokoliv, co si budete přát.
Pak zapomeň na Jašódu.
To mi dáš na oplátku.
Co to říkáte, ctihodný guru?
Protože Mádhav ji miluje.
Dal jsi mi slovo, Vasudéve.
Jestli ho porušíš,
prokleju tě
a nikdy v životě nepoznáš štěstí.
To neříkejte, guru.
Já...
Udělám, co řeknete.
Ale potřebuju od tebe slib.
Nikdo se to nesmí dozvědět, ani Jašódá,
co jsi pro mě udělal na oplátku.
Hele, ať je to cokoliv, jsem s tebou.
Řekni mi, co se stalo.
Dev...
Dev? Co se stalo Devovi?
Dev není dobrý člověk, guru.
Řekl, že na manželství nevěří.
Že chtěl jen moje tělo.
Řekl mi to přímo do očí.
To je hrozné.
Co teď řekneme rodičům?
Zítra přijedou s celou rodinou.
Raději umřu, než bych si vzala někoho takového, ctihodný guru.
Víš...
stav tvého otce je kritický.
Jeho poslední přání bylo, aby ses vdala.
Tohle nezvládne.
Udělejte něco, guru.
Vzala by sis Mádhava?
Jašódá se vdala za Mádhava.
Po tomto dni se guru nikdy do poustevny nevrátil.
Rozhodl se také opustit Mangalpur.
Když jsem za guruem šel naposledy,
všiml jsem si podivného strachu v jeho očích.
Bál se, že se mu nepodařilo vytrhnout svého syna z vlivu Vadhusúra.
Ušetři ho, démone.
Ušetři mého syna.
Vezmi si mě místo něho.
Odveď mě odsud.
Té noci
jsme uprchli z Mangalpuru...
a nikdy se nevrátili.
A jednoho dne
mi Jašódá řekla, že je těhotná.
Vzal jsem si ji a...
slíbil jsem jí...
že to dítě vychovám jako vlastní.
To dítě jsi ty.
Početím se z muže nestává otec.
To je láska mezi otcem a synem
a to, co guru Dušjant udělal, bylo také z lásky otce k synovi.
Všechno, co se tu stalo, je součást probíhajícího plánu.
Ať ctihodný guru Dušjant řekl cokoliv...
byla to pravda.
Podívejte.
Z 36 000 úplňků v tomto Kalijugu zbývají už jen dva.
Pokud Vadhusúra nevzkřísí za těchto dvou úplňků,
guru Dušjant nikdy nedokáže sejmout kletbu ze svého syna.
Věděl, že svatba nesmí proběhnout v Mangalpuru.
Ale začal lidem tvrdit, že svatby tu mohou probíhat
a nic neblahého se nestane.
Když přes jeho naléhání nikdo nesouhlasil,
předstíral svou smrt, abyste sem přišli vy.
Protože o vás věděl,
dokonce i to, že vaše dcera se má vdávat.
Nastražil svou past a vy jste mu nakráčeli přímo do ní.
Nevím jistě, jakou mocí Mádhav vládne,
ale udělám všechno, abych ho zastavil.
Náš plán vyjde.
Dokončete svatební přípravy.
Děkuji, ctihodný guru.
Ó, kráso, ó, kráso Tento prsten nese tvé jméno
Nevěsta jen září
Úplně okouzlená svým ženichem
Nevěsta jen září
Úplně okouzlená svým ženichem
Toto požehnání pramení přímo z mého srdce
Nechť koruna radosti navždy spočívá na vašich hlavách
Kameny políbenými měsícem chráním ty dva před nebezpečím
Ó, kráso, ó, kráso Tento prsten nese tvé jméno
Ó, kráso, ó, kráso Stále musím opakovat tvé jméno
Ó, kráso, ó, kráso Tento prsten nese tvé jméno
Ó, kráso, ó, kráso Stále musím opakovat tvé jméno
Pro tebe bych se vzdala všeho Pro tvé srdce se vzdám sama sebe
Ať se tě nikdy nedotkne žádné zlé oko Ať jsi chráněn před veškerým zlem
Nevěsta je připravena setkat se se ženichem
Kameny políbenými měsícem chráním ty dva před nebezpečím
Tento prsten nese tvé jméno
Ó, kráso, ó, kráso Stále musím opakovat tvé jméno
Nevěsta jen září
Úplně okouzlená svým ženichem
Toto požehnání pramení přímo z mého srdce
Nechť koruna radosti navždy spočívá na vašich hlavách
Kameny políbenými měsícem chráním ty dva před nebezpečím
Ó, kráso, ó, kráso Tento prsten nese tvé jméno
Ó, kráso, ó, kráso Stále musím opakovat tvé jméno
Ó, kráso, ó, kráso Tento prsten nese tvé jméno
Ó, kráso, ó, kráso Stále musím opakovat tvé jméno
Když jsem řekl, že vhodný čas pro svatbu je v noci,
tak proč jste to změnili na den?
Jak se opovažujete?
Ne, pane. Udělali jsme přesně to, co řekl guru Vašištha z jejich rodiny.
To mě uráží.
Je to smrtelná urážka.
Nikdy nezůstanu v domě, kde nerespektují mé slovo.
Odcházím.
Dělej si, co chceš a jak chceš.
Pane, prosím, nezlobte se.
Odpusťte nám.
Jste zdrojem všeho dobrého v našich životech.
Uděláme přesně to, co říkáte, nebo odvoláme svatbu.
Co se děje, Ráhule?
Zeptej se otce.
Pane...
Nic nechci slyšet!
Prosím, pane, jen mě vyslechněte.
Proč to guru Vašištha změnil...
Tím, že si říká „Vašištha“, se nevyrovná velkým prorokům.
A není to astrolog. Já jsem astrolog.
Vhodný čas jsem stanovil po pečlivých propočtech.
Bylo to 20:30 večer.
Zvolil jsem ten okamžik po studiu horoskopů ženicha a nevěsty.
Jestli nesouhlasíte, najděte si pro dceru jiného ženicha.
Pokud na tom trváte,
tak dobrá.
Tuhle svatbu také nechceme.
Kde je problém, tati?
Proč se nemůžeme vzít v určený čas, který chtějí?
Nesnaž se pochopit něco, co je nad tvé chápání.
To je urážka pro nás všechny.
Ráhule, sbal si věci.
Jdeme.
Ráhule!
Odcházím, promluvíme si... později.
Ráhule.
Aspoň teď mi řekni, co je skutečný problém.
Ani na chvíli jsi nepomyslel, co tohle všechno udělá se mnou.
Za všechno, co jsi pro mě do dneška udělal,
mohu na oplátku jako tvoje dcera udělat jediné.
Nevezmu si Ráhula.
Ale v tomto životě už se nikdy nevdám.
Udělejme, co chtějí.
Ztratíme Míru navždy, Ardžune.
Stejně bychom ji ztratili.
To se právě děje.
Víš, jak je tvrdohlavá.
Co chceš, Ardžune?
Co mám udělat?
Nech je, ať se vezmou.
Ardžune?
Když svatba proběhne po soumraku, Míra určitě zemře.
Za všech okolností svou sestru ochráním.
To ti slibuji.
Hej.
Je v místnosti s generátorem nafta?
Ano, pane. Bez obav. Rádžu sedí u generátoru.
Řekněte mu, ať je tam celou noc. Generátor se nesmí zastavit.
- Dobře, pane. - Ano.
Pokračujte v modlitbách.
Myslím, že se blíží velká bouře.
Díkybohu, že obřady už skončily.
Jdeme.
Jdeme, rychle.
- Kam mě vedeš, bratře? - Jen tiše pojď.
Pojď.
Zůstaň tady.
Zůstaň přesně tady.
A nevypínej to světlo.
Neotevírej dveře, dokud neuslyšíš můj hlas.
- Neodcházej odtud. - Co se děje?
Nic. Všechno ti pak vysvětlím.
Nehýbej se. Pamatujte, světlo musí svítit.
Neotevírej dveře, dokud mě neuslyšíš.
Poslyšte. Všichni dobře poslouchejte.
Zůstaňte ve svých pokojích, dokud znovu nenaskočí proud.
Rozumíte? Nikdo nesmí ven.
- Džaggu. - Ano?
Běžte se podívat, co se stalo s generátorem. Rychle.
- Běžte. - Sukhí.
Džaggu, pozorně poslouchejte.
Zkontrolujte všechny dveře a zamkněte je zvenčí.
- Ale... - Udělejte, co říkám. Rychle. Běžte.
- Kde je Míra? - Míra je ve svém pokoji.
Prosím, všichni běžte dovnitř. Všude je sklo.
Můžete se zranit. Běžte dovnitř. Běžte.
Míro?
Míro!
Z cesty.
Míro.
Míro!
Míro.
Míro? Míro?
POZPÁTKU
KUPŘEDU
Klaním se bohu Šivovi
Uřízněte jí hlavu a přineste mi náhrdelník nevěsty.
Míro!
Mádhave!
Míro! Míro!
- Kdo to byl? - Jdeme.
- Kde to jsme? - Tiše.
Jdeme.
Tati.
Ardžune... Ardžune.
Ardžune.
Jdeme. Jdeme.
Míro.
Pomalu. Pojď, zlato. Ano, pojď.
Pojď, drahoušku. Pojď.
Ano, pojď.
No tak.
- Tady. - Co se děje, tati?
Jak jsme se sem dostali?
- Nic se neděje, zlato. Nic... - Jak...?
Všechno je v pořádku.
Ber to jako děsivý sen.
Bratře.
Poslouchej...
Všechno ti pak řeknu.
Ale slib mi, že nikomu neřekneš, co jsi viděla.
Jen mi to slib.
Pane...
Pane, to vše bylo možné jen díky vašemu požehnání.
Takže to konečně chápete.
Dejte mu bonus.
Ne.
Nepracuji kvůli bonusu.
Pracuji pro dobro lidí.
Pane, přijměte to za naše štěstí.
- V žádném případě. - Prosím.
Pane, když tak pěkně žádá. Vezměte si to.
Jen kvůli nám si ten bonus vezměte.
Dobře.
Asi je to speciální bonus.
Velmi speciální. Velmi speciální.
Proč zavíráte ty dveře?
Nechci, aby to někdo viděl,
- jaký speciální bonus vám dám. - Neuvěřitelné.
Protože jsou to všichni závistivci.
Dělal jste si někdy vlastní horoskop?
Ano, dělal.
Bylo tam něco o tom, že dostanete nafackováno?
Ne...
Jen stůjte rovně.
Poslouchejte,
horoskopy se někdy mýlí.
Proč? Protože je dělají lidé.
To, co píše Bůh, je mimo naše chápání.
Nikomu neříkejte o té facce.
Teď už se nebojím ničeho,
protože je po svatbě.
Jestli to někomu řeknete,
přísahám, že vás svléknu a zmlátím.
Copak to je? Vy pláčete?
Proč pláčete? Zbláznil jste se?
Úsměv.
No tak, úsměv. Jdeme.
Má takový zvrácený smysl pro humor.
Páni. Dostal jste bonus?
Ukažte. Ukažte mi ho.
Pane, nezapomeňte. Slíbil jste mi něco.
Dal jsem mu své slovo.
Jdeme.
Idiot.
Takže celá ta báchorka o Vadhusúrovi byla smyšlená, co?
Říkal jsem, že to je lidová pověst. Vidíte?
Dobře. Všechno proběhlo hladce.
Také dnes odjíždím.
Kam jedete?
Pamatujete na svůj slib?
Jaký slib?
Vy jste ale liška.
Nemůžete odjet bez odpovědi.
Jaké odpovědi?
Vzpomínáte, jak jsem vás požádal o ruku? Řekla jste, že odpovíte po svatbě.
Podívejte,
nechci vám dál lhát.
Nejsem spisovatelka.
Přišla jsem sem hledat ztracenou sestru.
Chtěla jsem zjistit pravdu,
aniž by to někdo věděl.
To je moje sestra, Čitra.
Byly jsme dvojčata.
Nevím, jak se to stalo, ale byla zavražděna v den svatby.
Nikdo nikdy nenašel její tělo.
Možná se nikdy nedozvím pravdu.
Zapomeňte na to.
Mimochodem, nemůžu říct, že byste se mi nelíbil,
ale řekla bych ano, kdybych už nebyla vdaná.
Zůstaneme ve spojení. Ahoj.
Jdeme.
Strýčku, chápeme už všechno,
kromě jediné věci.
Jak to, že jenom Ardžun viděl duchy?
Protože Ardžun na chvíli umřel po zásahu elektrickým proudem.
A jen mrtví mohou vidět mrtvé.
Vrátili se pak všichni do Londýna?
Ne.
Ardžun tam zůstal...
aby osvobodil svého prokletého otce, ducha Áčárji Mádhavy.
Posledních 24 let
prováděl obřady každý rok, aby jeho otec nabyl klidu.
Jako jeho syn nemůže udělat víc.
Strýčku, to se opravdu stalo, anebo je to jen další báchorka?
Věřte si, čemu chcete.
Pojďte, vlak je tady.
- Strýčku, děkujeme. - Děkujeme.
Jdeme.
Kluci, poslouchejte.
Buďte v životě šťastni a starejte se o sebe navzájem.
Ale nezapomeňte...
na tomto světě je mnoho různých duchů.
Překlad titulků: Miroslav Maléř