OKOUZLUJÍCÍ DÉMON
Existuje něco
jako předurčený osud?
Pokud ano,
je pro nás nemožné
vymanit se z tenat osudu…
který se opakuje?
12. DÍL SPASITEL DESTRUKCE
Dobré ráno, mladý pane.
Dnes je krásný den, mladý pane Ji-sune.
- Dobré ráno, mladý pane. - Dobré ráno, mladý pane.
Mladý pane!
Býval jsem člověk.
Pouhá moje přítomnost stačila,
aby vzbudila lásku a úctu celé vesnice.
Tak výjimečný jsem byl.
Mladý pane!
Mladý pane Ji-sune!
Přestaň skuhrat, ano?
A neopakuj pořád moje jméno. Opotřebuješ ho.
Váš učitel tu bude každou chvíli. Teď nemůžete pozorovat květiny.
Otec bude vyvádět, jestli to zjistí.
Když budeš mlčet, všichni budou šťastní.
Nemůžu mlčet.
Takhle to chodí.
Stejně nemůžete nikam jít.
A když už musíte,
nešlapte po mně, protože to bolí, ale překročte mě.
Proboha!
Takhle to bude lepší.
Aspoň mě nikdo nebude rušit.
Vážně mě překročil.
Vyplížil jste se bez mého vědomí!
Vůbec nic jsem netušil!
Je to hrozný paličák, že?
Nejlepší místo by mělo být někde tady.
Počkej!
Studí to!
Omlouvám se, že vyrušuji.
Chtěl jsem si tu odpočinout od studia.
Prosím, neboj se.
Nic ti neudělám. Jmenuji se…
So Ji-sun.
Každý ve vesnici zná tvoje jméno.
Asi jsem tady známý.
Ale tebe
jsem tu ještě neviděl.
Zřejmě jsi z jiné vesnice.
Takové krasavice bych si jistě…
Ovšem jsem ponořen do studia
a na konverzace s dámami nemám čas.
Možná proto.
Opravdu?
Lidé říkají něco jiného.
Co říkají?
Jsi milovaný syn z prestižní rodiny.
Zanedbáváš studia,
ale tvůj otec tě nechce trestat,
protože jsi v dětství ztratil kvůli nemoci matku.
Proto o tobě říkají,
že jsi nejbezstarostnější povaleč.
Zdá se,
že se o mě dost zajímáš.
Ty o mně víš všechno,
ale já o tobě nic.
Jak se jmenuješ?
Mladý pane!
Mladý…
Mladý pane Ji-sune!
Jak jste mi mohl utéct…
Počkej!
Proč se na mě tak díváš?
Našel jste si další důvod zanedbávat studium.
- Jakmile se do studia ponořím… - Každopádně,
je tak krásná, jak se o ní říká.
Ty víš, kdo to je?
Vím.
Ze které urozené rodiny pochází?
Ze žádné.
Je to vládní kurtizána z Hanjangu.
Kurtizána?
V Hanjangu je prý proslulá svými tanečními schopnostmi a inteligencí.
Zajímalo by mě, proč se přestěhovala tak daleko.
Třeba kvůli mně?
Jak že se to jmenovala?
Jak se jmenuje?
- Napijte se, můj pane. - Prosím, napijte se, můj pane.
- Dobrá tedy. - Dnes vypadáte skvěle.
Wolsim k vašim službám.
Cože?
To je nepřijatelné!
Prý se chovala povýšeně i v Hanjangu.
Nestoudná ženská.
Wolsim.
Tak se jmenuje.
Omlouvám se.
Onehdy jsem přišel, abych tě viděl.
Omlouvám se, jestli jsem byl hrubý.
Jak jsi byl hrubý?
To nedokážu přesně říct, ale…
Neomlouvej se, když nevíš proč.
Počkej…
Mladý pane!
Vím, že byste radši spal, než jedl,
ale občas si dejte pauzu v zahálce,
jinak si zničíte zdraví.
Kdo jste?
Ještě napůl spíš?
Sloužíš mi celý život.
Ale tak brzy nikdy nevstáváte.
- Co se stalo? - Soku.
Ode dneška se soustředím na studium.
Proč?
Tohle je mé skutečné já.
Přinesu vám nějaké léky.
„Sü Fan se tázal na laskavost.
Konfucius odpověděl, že to znamená milovat druhé.“
Co to děláš?
Má paní!
To je ale náhoda!
Vážně?
Četl jsem Velké učení a poslouchal vodopád.
Chtěl jsem při studiu vnímat krásu přírody.
Určitě jsi přišla ze stejného důvodu,
ale být tu spolu by bylo neslušné.
Takže si budeš muset sednout tamhle.
Tady je obsazeno.
„Sü Fan se tázal na moudrost.
Mistr odpověděl, že to znamená rozumět ostatním.“
KOMENTÁŘE K VELKÉMU UČENÍ
Ty tady snad bydlíš?
Tady se mohu na studium lépe soustředit.
Nezdá se,
že by ses učil.
„Pokud není příčina správná, nařízení není splněno.
Pokud není nařízení splněno, práce není dokončena.“
Bystrý postřeh!
Neboj se.
Dojdu pro něj.
Je to nebezpečné.
Léta jsem šermoval, střílel z luku a vrhal kopím,
abych posílil svou mysl a tělo.
Měla by to být…
Hračka.
Hned se vrátím.
Ale…
Žádný strach.
Mladý pane!
Stůj!
Počkej na mě!
Mladý pane!
Mladý pane Ji-sune!
Mladý pane!
Mladý pane Ji-sune!
Mám ho!
Já, So Ji-sun, jsem ho našel!
Má paní.
Zde je tvůj střevíček, má paní.
Našel jsem ho.
Co tě to napadlo?
Koho zajímá nějaký střevíc?
Co kdyby se něco stalo?
Ty ses
o mě bála?
Proč bych se bála?
Už to nikdy nedělej.
Jsi v pořádku?
Trénoval jsem šerm, lukostřelbu a vrh kopím.
Dej mi to.
Ne, já sám.
Nejdřív se osuš.
Ne, už to skoro je.
Tělesné teplo je nejlepší.
Spálíš mi střevíc.
No tak.
Je mi zima.
Jaký je Hanjang?
Určitě je větší a víc vzrušující než tahle vesnice.
Je větší, přelidněnější a hlučnější.
Jak ses sem dostala?
Omlouvám se, že jsem vlezlý.
Odmítla jsem tancovat pro vysoce postaveného úředníka.
Možná jsem jen obyčejná kurtizána,
ale když se mi nechce tančit,
nedokážu pohnout ani prstem.
Když jsem jako prostá kurtizána odmítla žádost někoho tak mocného,
jsem vděčná, že jsem vůbec naživu.
Určitě existoval důvod…
proč ses nedokázala přimět k tanci.
Když si pomyslím, že já tě vidím tančit, i když významný muž nemohl.
Nevím, jak se ti odvděčit.
Už ses mi odvděčil.
Opravdu?
Světluška.
Miluji tě, Wolsim.
Myslel jsem, že to cítíš stejně.
Nastal čas probuzení ze snu.
Nejhloupější lidská emoce
je láska.
Myslím to vážně.
Chci se s tebou oženit.
Nemůžeme se vzít.
Se svým původem
můžu být maximálně tvoje konkubína.
Utečeme spolu.
Když utečeme…
Nemůžeme před světem utíkat navždy.
Dokud se svět nezmění,
nezmění se ani náš osud.
Wolsim.
Zajímalo tě, proč jsem odmítla tančit
a byla vyhoštěna z Hanjangu.
Toho dne
si má nejdražší přítelkyně vzala život.
Měla milostný vztah
s urozeným mužem.
Navzdory všeobecnému přesvědčení
láska člověka nezachrání.
Jen nás oslabuje
a stahuje do hlubin utrpení.
Ukážu ti…
že láska dokáže člověka zachránit.
Musíme-li klesnout do hlubin utrpení,
s tebou…
tam klesnu rád.
Wolsim!
Wolsim…
Mladý pane.
Co když tě tu někdo uvidí?
Našel jsem něco neuvěřitelného.
CTNOSTI A NEŘESTI V KATOLICISMU
To je západní učení, že?
Správně. V této knize se píše, že všichni lidé jsou si rovni.
Není to úžasné?
Podívej se.
Byli jsme zamilovaní,
ale stála mezi námi třídní bariéra.
Nové učení, které mluvilo o rovnosti,
nám připadalo jako spása.
Otče náš, jenž jsi na nebesích,
posvěť se jméno tvé,
přijď království tvé,
buď vůle tvá jako v nebi,
tak i na zemi.
Chléb náš vezdejší dejž nám dnes
a odpusť nám naše viny,
jakož i my odpouštíme
našim viníkům
a neuveď nás v pokušení,
ale zbav nás od zlého.
Amen.
„Hospodin je praotcem všech bytostí
a stvořitelem všeho.
Proto se všichni potomci Hospodina
mohou chránit tím,
že budou spoléhat na jeho lásku.“
Pokud jsme si všichni rovni jako Boží děti,
neměli bychom mluvit všichni stejně bez ohledu na třídu?
Přesně tak.
Ji-sune.
Zopakuj to.
So Ji-sune, ty malý spratku.
Vida, i nezdvořilost může být příjemná.
Doufám, že se to rozšíří po celém Čosonu.
Všichni si budou říkat jménem
a chovat se k sobě s úctou.
Až ten den přijde,
budeme se moci vzít.
Kdy myslíš, že to bude?
Wolsim.
Rád bych složil státní zkoušku.
Místo čekání, až se svět změní,
bych ho chtěl změnit sám.
Asi jsme jeden v druhého
věřili víc než v cokoli jiného.
Rychle jsme se nechali strhnout křehkou, ale nebezpečnou vírou,
že spolu můžeme být šťastní,
a vzájemně jsme se tímto přesvědčením nakazili.
Netušili jsme,
jak hrozivé následky to přinese.
Je to vládní kurtizána.
Jmenuje se Wolsim.
Mladý pán se přátelí s katolíky, včetně ní,
a já se o něj bojím.
Co budeme dělat?
Wolsim!
- Mladý pane. - Wolsim.
Cesta do Hanjangu bude obtížná.
A prý se tu potuluje hodně banditů.
Buď prosím opatrný.
Neboj se.
V pořádku se vrátím a vezmu si tě.
Poslední, co uvidím, než umřu,
bude tvoje tvář.
Abys na mě nezapomněla, až budu pryč.
Nesundám si ho,
dokud se nevrátíš.
Nezapomeň na mě.
Raději zapomenu na sebe
než na tebe.
Mladý pane.
Nemáme celý den.
Jdeme.
Nedávno jeden muž zrušil smuteční obřad za svou zesnulou matku
a dopustil se zvěrstva, když spálil a zakopal desku předků.
Konal pod vlivem zlovolných vyznavačů zavrženíhodného učení katolicismu.
Střídavě pořádají ve svých domech shromáždění zvaná Šest setkání,
kde muži a ženy sedí pospolu a šíří nemorální víru.
Dokonce pořádají setkání v domech kurtizán.
Je to vskutku krajně hanebné.
K nedávnému ohavnému incidentu došlo,
protože proti nim nikdo nezakročil.
Tímto tempem skončí tato země zdvořilosti
postavená na konfucianismu se 4 000letou historií
v rukou bestií a ničemů.
Abychom tomu zabránili,
musíme jim setnout hlavy a vystavit je pro výstrahu všem.
Také jim musíme zatlouct dveře
a vypálit jejich vesnice do základů.
Nedaleká vesnice je v troskách.
Tímhle tempem nebude naše vesnice výjimkou.
Je zřejmé, že frakce Noron využívá katolíky jako výmluvu,
aby nás svrhla,
ale nic s tím nenaděláme.
Je-li oběť nevyhnutelná,
musíme jednoho člověka obětovat.
Nastaly kruté časy.
A kruté časy si žádají obětního beránka.
Ve snaze zachránit si život
lidé neváhali ukázat prstem.
Je to ta kurtizána, přísahám!
- Je to ona! - Je to určitě ona!
- Je to ona! - Viděl jsem to!
Prý jsi tady jediný katolík.
Myslíte, že se spokojím s pouhou kurtizánou?
Tohle nemůže patřit obyčejné kurtizáně, jako jsi ty.
Kdo ti to dal?
Odpověz,
a ušetřím tvůj život.
Je to moje.
Vždycky…
to patřilo mně.
Ale našel se
jeden člověk,
který se obětoval, aby zachránil
svého milovaného.
Hurá!
Wolsim!
Mladý pane!
Mladý…
Wolsim.
Láska člověka nezachrání.
Jen nás oslabuje a stahuje do hlubin utrpení.
Ukážu ti
že láska dokáže člověka zachránit.
Musíme-li klesnout
do hlubin utrpení,
s tebou…
tam klesnu rád.
Žíznivý po odplatě
a zaslepený hněvem
jsem se proměnil ve zlo.
Je-li nebe místem, kde přebývá Bůh,
odmítám tam být.
Zabil jsem…
tě.
Moje víra…
způsobila
její smrt.
Vyspal ses dobře?
Tu máš.
Tvoje oblíbená překapávaná káva.
Vypadáš vyčerpaně.
Není ti dobře?
Zdál se mi sen.
Sen?
Démon prý spánek nepotřebuje, ale tobě se i něco zdálo?
O čem?
Zdálo se mi o době, kdy jsem byl člověk.
Vrátila se ti paměť?
Trochu.
Co jsi byl zač?
Jsem zvědavá.
Já…
byl jsem do někoho zamilovaný.
Jmenovala se Wolsim.
Takže ten sen nebyl o tobě,
ale o tvé bývalce?
Bože, nemůžu tomu uvěřit.
Byla hezká?
Dopadlo to dobře?
Neříkej, že ne.
Skončili jsme obyčejně a bezvýznamně
jako každý.
Půjdu se umýt.
Tak se mi to líbí.
Dopřejete nám trochu soukromí?
Odemkl jsi své vzpomínky.
Ano.
Zabil jsem se, abych neskončil tam, kde jste vy,
ale vy jste ze mě udělala démona.
Potřebovala jsem pomoc.
Nejen v nebi, ale i v pekle.
Když se tvoje zášť vůči lidem protnula s potřebami Boha,
zrodil se démon.
Jak jste mohla moji víru
odměnit tak tragickou smrtí?
Víra je přirozeně nebezpečná věc.
Možná nebezpečnější než cokoliv jiného.
Necítíte ani kousek viny?
Jak to, že necítíte vinu, když ji cítí i obyčejní lidé?
Na koho se zlobíš, na mě, nebo na sebe?
Nebo máš strach, že se osud opakuje?
Že kvůli tobě bude zase trpět?
O čem to mluvíte?
Jak jsem řekla,
osud se musí opakovat.
Proto se asi tetování přesunulo.
Aby vás to svedlo dohromady a neštěstí mohlo udeřit znovu.
Sklapněte!
To je osud, který jsi stvořil ty.
Platíš za to, cos udělal.
Osud…
Řediteli Čongu.
Asi jsem přišel na něco o vašem minulém životě.
Víte, jak znělo vaše celé jméno?
So Ji-sun.
Jak to víte?
Vrátily se mi…
vzpomínky.
Pamatujete si, jak jste zemřel?
Teď, když znám líp životní příběh nešťastného So Ji-suna,
vám rozumím mnohem lépe.
Není divu, že lidi nenávidíte.
Ale když si teď
na všechno vzpomínáte, povězte mi o Wolsim.
Ona je To To-hi.
To není možné.
Naše setkání
nebyla náhoda.
Nestal jste se náhodou člověkem ve chvíli,
kdy jste ji potkal?
Vaše schopnosti začaly stávkovat a tetování se přesunulo,
když jste ji poznal.
Asi mám pravdu.
Až doteď jsme mysleli,
že člověka z vás udělala ztráta schopností,
ale bylo to naopak.
Jinými slovy,
setkání s významnou osobou z minulého života vyvolalo změnu,
a proto vaše schopnosti blikaly.
Je to jako se slepicí a vejcem.
Řeknete jí to?
Ne.
Bude lepší, když se to nedozví.
WOLSIM
Wolsim.
To mi něco říká.
Zdá se, že o ní nechce mluvit.
Stále k ní něco cítí?
Zněla jsem jako žárlivá manželka.
Musím si dávat pozor.
Dále.
Nahrála jsem prodejní data nového výrobku.
Paní Šinová.
Řekněme, že máte ztrátu paměti.
Jak by vám bylo, kdyby se vám paměť najednou vrátila?
- To mě zaskočilo. - Představte si to.
Vrací se vám vzpomínky.
Byla byste zmatená, že?
Byla byste překvapená a rozrušená.
Nejlepší je, když v takové situaci
budu trpělivě stát po vašem boku.
Asi ano.
Díky za objasnění.
Rádo se stalo.
Zachránil jsem svět.
Prolil jsem za vás krev.
To-gjongu.
Ještě to chvíli vydrž
a táta tě odsud dostane.
Takže pravidelně užívej léky
a buď na sebe…
Ty jsi všechno věděla, že?
Věděla jsi všechno…
ale dělala jsi, že ne.
Starala ses jen o sebe.
To-gjongu.
Vzal jsem to na sebe.
Chránil jsem tě.
To ty jsi…
ten skutečný zloduch.
Celý život jsem byla hodná.
Proto mě nikdo netrestá.
A…
co já?
A co já?
Co jsem provedl?
Neuposlechl…
jsi svého otce.
Nežil jsi tak, jak chtěl.
Proto jsi byl potrestaný.
Zasloužíš si to.
Je to tvoje vina.
No To-gjongu!
Uklidněte se, No To-gjongu!
Uklidněte se!
Jsi na řadě.
Vezmu si tohle.
Tohle taky.
Je to pro dobrou věc, že?
Ano, veškerý výtěžek bude věnován Sdružení na pomoc dětem.
To je skvělé.
A ještě tohle.
Haló, tady Kim Se-ra.
Pane Čongu.
Děkuji za dárek.
Díky vám jsem v pořádku.
Neudělal jsem to z lásky k vám.
Ale nespíláte mi za to,
že jsem zase tady.
Máme výsledky To-gjongova psychiatrického vyšetření.
Intermitentní výbušná porucha,
extrémní úzkosti a deprese. Je ve vážném stavu.
Byl jako časovaná bomba.
Nebýt vás,
To-hi by z toho nevyvázla bez újmy.
Děkuju.
A…
omlouvám se,
že jsem se ve vás doteď mýlil.
O nic nejde.
Zdravím, detektive Paku.
To-hi.
Máme výsledky jeho psychiatrického vyšetření.
No To-gjong…
je mrtvý.
ZESNULÝ NO TO-GJONG
Napij se vody.
Jsem v pořádku.
Musíš být v šoku.
Dej mi vědět, kdybych mohl s něčím pomoct.
Je to pro tebe těžké.
Díky, že jsi přišla.
To on zabil madam Čuovou.
Jistěže ho musím vyprovodit.
Měl jsem se ti osobně omluvit dřív,
ale bylo těžké srovnat se s tím, že můj syn je zrůda.
Promiň, To-hi.
Jako rodič jsem selhal.
Takže se zabil?
Musela ho pohltit vina za to,
co udělal.
Jeho smrt nemůže odčinit, co udělal.
Slibuji, že ti to nějak vynahradím.
V zájmu společnosti
to prosím udrž pod pokličkou.
Bojíš se o společnost
i v téhle situaci?
Tuhle firmu založili moje matka a tvůj otec
a dali do ní svou krev a pot.
Co kdyby se lidé dozvěděli,
že mou matku zabil její psychicky nemocný, chamtivý vnuk.
Společnost by utrpěla těžkou ránu.
A kdyby to vyšlo na veřejnost,
ublížilo by to celé rodině.
Není to jen kvůli firmě, ale i kvůli rodině.
Koneckonců jsi její součástí.
Přijde mi, že rodina znamená víc pro toho,
kdo má co ztratit.
Brzy se uvidíme.
Kde je No To-gjong, ten ďáblův spratek?
Jak mohl zabít vlastní babičku?
Su-an.
Tvůj syn nám zabil mámu.
Nebyl to infarkt.
Byla to vražda!
Přiveď ji zpátky.
Hned ji přiveď zpátky!
Je mi jí tak líto.
Co teď hodláš dělat?
Přiveď ji zpátky!
Jdeme.
Dusím se tu.
Promiň, Su-an.
Je to moje vina.
Chudák máma.
Pamatuješ si, pod jakým jménem
měl Ki Kwang-čchul No To-gjonga?
Abraxas?
Bylo mi povědomé.
Je z románu Demian.
„Pták se klube z vejce.“
„Vejce je svět.“
„Kdo se chce zrodit,
musí
svět zničit.“
„Pták odlétá k bohu.
Jméno boha je Abraxas.“
Musel zabít madam Čuovou,
aby mohl roztáhnout křídla?
Tak ospravedlňoval svůj zločin.
Je to ohavné.
Opravdu
o tom nevěděl?
Myslíš No Suk-mina?
Jak si mohl nevšimnout toho…
co No To-gjong dělá?
Nechápu to.
Co zajít
za madam Čuovou?
Ztratil jsem matku i syna.
Jsi jediná, kdo mi zbyl.
Nejsme si ani tak blízcí.
Až doteď jsme nebyli,
ale zkusme spolu vycházet jako rodina.
A Austin a Justin jsou teď jediní
budoucí dědicové Mirä Group.
Madam Čuová.
Je po všem.
Ale
nic se nezměnilo.
No To-gjong utekl od svých hříchů.
A já se pořád zlobím.
Budu schopná se přes to
po nějaké době přenést?
Řekni.
Zvládneš se časem vyrovnat se vším?
Měl bys to vědět, žiješ už 200 let.
Nezvládneš.
Prostě jen…
na krátkou chvíli…
zapomeneš, co se stalo.
Věděla jsem to.
Už půjdu.
Slibuju, že příště budu mít lepší náladu.
Jdeme.
Tak povídej.
Co máš kromě cukrové vaty a západů slunce
ještě ráda?
Mám ráda všechno možné.
Přijde mi, že díky sladkostem se každý zase cítí jako dítě.
A…
taky mám ráda tebe, Pok-gju.
Hlupáčku.
To jsou slzy radosti.
Málem jsem zapomněl.
Tady.
Co to je?
Přijď se zítra podívat na naše vystoupení.
- Ne, díky. - Proč ne?
Práci a osobní život musíme oddělit.
Nechci tě rušit při práci.
To neříkej.
Moc by pro mě znamenalo, kdybys přišla.
Moře!
- Rychle, Čchäová. - To je úžasné!
Dáme si jedno pivo a půjdeme si každý po svém.
- Dáme si ramjon u řeky Han. - To je PR tým!
Dáme si i smažené kuře.
- Láska není zločin, že ne? - Najdeme si místo.
Kam si sedneme?
Hane, Čchäová, sem!
Super!
To je paráda.
Hej.
Pojďme někam jinam.
Proč? Líbí se mi tu.
Ty nevíš?
Mají spolu poměr.
Vážně?
- Jdeme. - Co je to s nimi?
Nic mezi nimi není!
Bože.
Ona ho chce sníst, nebo co?
Takové násilí.
Jdeme.
Škoda. Líbí se mi tu.
- Ticho. - Půjdeme někam jinam.
Ne, pojď k paničce!
NADACE SUNWOL
Vypadáte nádherně!
Miluju vás!
- Ka-jong! - Udělejte na kameru srdíčko!
Ka-jong!
- Jste nádherná! - Zamávejte!
Já vás miluju víc!
Miluju vás!
Udělejte srdíčko, prosím!
Vypadáte nádherně!
- Podívejte se sem! - Jste tak krásná.
Moment, prosím.
Gratuluji.
Děkuji.
Hned po vystoupení odjíždím z Koreje.
Už vás nebudu obtěžovat.
Odjíždíte navždy?
Kromě ředitele Čonga tady mám jen smutné vzpomínky.
Asi už není výjimkou.
Ředitel Čong a hvězda Činová musí zapózovat pro fotografy.
Udělej mi poslední laskavost.
Soustřeď se dnes na své povinnosti výkonného ředitele.
Jdeme.
Začneme znovu.
Je tu i výkonný ředitel Čong Ku-won.
Postavte se k sobě, prosím.
Víš, proč jsem se dala na tanec?
Kvůli tomu obrazu tanečnice se dvěma meči v hale.
Líbilo se mi, jak se na něj ředitel Čong díval.
S takovým smutkem a vřelostí.
Emotivní výraz v jeho očích se vymykal jeho povaze
a já po něm tak toužila.
Doufala jsem, že když budu na tanci dřít,
bude se na mě jednou dívat stejně.
Proto.
Ale místo toho
se takhle dívá na To To-hi.
I když mi ho vzala,
pořád mi zbývá tanec.
Tady se mohu na studium lépe soustředit.
Nezdá se, že by ses učil.
Miluji tě, Wolsim.
So Ji-sune, ty malý spratku.
Vida, i nezdvořilost může být příjemná.
Poslední, co uvidím, než umřu,
bude tvoje tvář.
Nesundám si ho,
dokud se nevrátíš.
Je-li nebe místem, kde přebývá Bůh,
odmítám tam být.
Ku-wone.
Jsi v pořádku?
Jako člověk
jsem zabíjel lidi.
Zabil jsem spoustu lidí…
kteří mě milovali…
a které jsem miloval.
Měl jsi k tomu důvod?
Nevím jistě.
Obětovali…
ženu,
kterou jsem miloval.
Je to moje vina.
Kdybych ji nemiloval,
nezemřela by.
To mě děsí.
Mohl bych ti…
přinést neštěstí.
Bez tebe budu nešťastná.
Ať tak nebo tak,
chci, abychom byli nešťastní spolu.
Ukážu ti…
že láska dokáže člověka zachránit.
Musíme-li klesnout
do hlubin utrpení,
s tebou…
tam klesnu rád.
Existuje něco
jako předurčený osud?
Pokud ano,
jsem rozhodnutý,
že tentokrát se dočkáme šťastného konce.
Podívejte!
Pane,
braň nás v boji
proti zlobě a úkladům ďáblovým.
Svrhni božskou mocí
do pekelné propasti
satana a zlé duchy,
kteří usilují o zkázu duší.
Viděla jsem ďábla.
MÁ DRAHÁ DCERA TO-HI
Pokud existuje něco
jako osud,
čeká nás
v jeho rámci
zatracení
nebo…
spása?
OKOUZLUJÍCÍ DÉMON
Nechci opakovat svou nešťastnou minulost s To-hi.
Zajistím, aby to mělo šťastný konec.
- Miluju tě, Čong Ku-wone. - Já tebe taky.
Cokoli chceš, To-hi.
Vždyť ani není dost času!
Štěstí může být občas jedovaté.
Na něco se tě zeptám.
Ty jsi nevěděl, co To-gjong dělá?
Nebo jsi jen přimhouřil oko?
Věděla jsi to, ale jen jsi předstírala?
Kolik toho víš?
Tví rodiče nezemřeli při nehodě.
Zabila je Ču Čchon-suk.
Překlad titulků: Kamila Králíková