Er der
en given skæbne?
Hvis der er,
er det så umuligt
for os at undslippe skæbnens ramme…
…som gentager sig selv?
EPISODE 12 TILINTETGØRELSENS HELGEN
Godmorgen, unge herre.
Det er en smuk dag, unge herre Yi-sun.
-Godmorgen, unge herre. -Godmorgen, unge herre.
Unge herre!
Jeg var engang et menneske.
Min tilstedeværelse alene
var nok til at vække hele landsbyens kærlighed og respekt.
Så speciel var jeg.
Unge herre!
Unge herre Yi-sun!
Hold op med at klynke.
Hold op med at kalde mit navn. Du slider det op.
Deres lærer kommer snart. De kan ikke kigge på blomster nu.
Deres far går amok, hvis han opdager det.
Alle bliver glade, så længe du tier stille.
Det kan jeg ikke.
Sådan ser den ud.
Nå, men De må ikke gå.
Hvis De skal gå,
så træd ikke på mig, for det gør ondt, men træd over mig.
For guds skyld!
Det er endnu bedre.
Så har jeg landskabet for mig selv.
Han trådte virkelig på mig.
De sneg Dem væk uden at sige noget!
Det anede jeg ikke!
Han er så stædig, ikke?
Det bedste sted bør være heromkring.
Vent!
Det er koldt!
Undskyld afbrydelsen.
Jeg kom for at holde pause fra studierne.
Vær ikke bange.
Jeg er ikke mistænkelig. Jeg hedder…
Seo Yi-sun.
Alle i landsbyen kender dit navn.
Jeg er vel ret kendt i landsbyen.
På den anden side
har jeg aldrig set Dem før.
Jeg går ud fra, De er fra en anden landsby.
Jeg ville ellers altid genkende en skønhed som…
Men igen,
jeg er for optaget af mit studie til at tale med damer.
Det er måske derfor.
Virkelig?
Det siger rygterne ikke.
Hvilke rygter?
De er den dyrebare eneste søn fra en velanset familie.
De forsømmer Deres studier,
men Deres far vil ikke disciplinere Dem,
siden De mistede Deres mor til sygdom i en ung alder.
Derfor er De kendt for at være
den mest sorgløse dagdriver i verden.
De virker
meget interesseret i mig.
Selvom De ved alt om mig,
ved jeg intet om Dem.
Hvad hedder De?
Unge herre!
Unge…
Unge herre Yi-sun!
Hvordan kunne De efterlade mig…
Vent!
Hvorfor ser du sådan på mig?
De har fundet endnu en grund til at forsømme Deres studier.
-Når jeg beslutter mig for at studere… -Uanset hvad,
er hun så smuk, som folk siger.
Ved du, hvem hun er?
Det gør jeg.
Hvilken adelig familie kommer hun fra?
Hun kommer ikke fra en adelig familie.
Hun er regeringskurtisane og er lige flyttet hertil fra Hanyang.
En kurtisane?
Jeg hørte, hun var kendt i Hanyang for sine danseevner og intelligens.
Gad vide, hvorfor hun flyttede helt til denne lille landsby.
For at møde mig?
Hvad var det, hun hed?
Hvad hedder hun?
-Drik lidt, herre. -Drik lidt, herre.
-Okay så. -Du ser godt ud i dag.
Wolsim til tjeneste.
Hvad?
Det er uacceptabelt!
Hun var vist også arrogant i Hanyang.
Sikke en uforskammet kvinde.
Wolsim.
Så det hedder hun.
Undskyld.
Jeg kom forleden, fordi jeg ville se Dem.
Undskyld, hvis jeg var uhøflig.
Hvordan var De uhøflig?
Jeg kan ikke præcisere det, men…
Undskyld ikke, hvis De ikke ved hvorfor.
Vent…
Unge herre!
Jeg ved, De hellere vil sove end spise,
men tag en pause fra at dovne den af og til,
ellers ødelægger De Deres helbred.
Hvem er De?
Halvsover du stadig?
Du har tjent mig hele livet.
Men De vågner aldrig så tidligt.
-Hvad er der sket? -Seok.
Jeg har besluttet at fokusere på studierne fra i dag.
Hvorfor?
Det er den, jeg virkelig er.
Jeg henter medicin til Dem.
"Xu Fan spurgte om menneskekærlighed.
Konfutse svarede, at det betød at elske andre."
Hvad laver De?
Frøken!
Sikke et tilfælde!
Er det?
Jeg læste Den Store Lærdom, mens jeg lyttede til vandfaldet.
For at værdsætte naturen og studere på samme tid.
De må være her af samme grund,
men det ville være uanstændigt, hvis vi er sammen.
Så De må sidde derovre.
Denne plads er optaget.
"Xu Fan spurgte om visdom.
Konfutse svarede, at det betød at forstå andre."
EVANGELIET OM STOR LÆRDOM
Bor De her eller hvad?
Jeg fokuserer bedre, når jeg studerer her.
Det ser ikke ud, som om De studerer,
hvis De spørger mig.
"Hvis sagen ikke er rigtig, følges ordren ikke.
Hvis ordren ikke følges, udføres arbejdet ikke."
Hvor indsigtsfuldt!
Bare rolig.
Jeg henter den.
Men det er farligt.
Jeg har trænet i fægtning, bueskydning og spyd i årevis
for at styrke mit sind og min krop.
Det burde være…
…pærelet.
Jeg er straks tilbage.
Men…
Bare rolig.
Unge herre!
Stop der!
Vent på mig!
Unge herre!
Unge herre Yi-sun!
Unge herre!
Unge herre Yi-sun!
Jeg fandt den!
Jeg, Seo Yi-sun, fandt den!
Frøken.
Her er Deres sko, frøken.
Jeg fandt den.
Hvad tænkte De på?
Hvem bekymrer sig om en sko?
Hvad hvis der skete noget slemt?
Var De
bekymret for mig?
Hvorfor skulle jeg bekymre mig om Dem?
Gør det aldrig igen.
Er De okay?
Jeg har trænet i fægtning, bueskydning og spyd…
Giv mig den.
Nej, jeg gør det.
Tør Deres tøj først.
Nej, jeg er snart færdig.
Intet slår ens egen kropsvarme.
De brænder min sko.
Hold op.
Jeg fryser.
Hvordan er Hanyang?
Jeg går ud fra, den er meget større og mere spændende end denne landsby.
Den er meget større, mere overfyldt og bestemt mere støjende.
Hvordan endte De her?
Undskyld, jeg snager.
Jeg nægtede at danse for en højtstående embedsmand.
Jeg er måske en simpel kurtisane,
men jeg kan ikke bevæge en finger,
når jeg ikke har lyst til at danse.
Efter at have afvist anmodningen fra en så magtfuld person,
er jeg taknemmelig for bare at være i live.
Der må have været en grund til…
…at De ikke kunne danse.
Tænk, at jeg kan nyde at se Dem danse, når selv en fremtrædende mand ikke kunne.
Hvordan skal jeg gengælde det?
Det har De allerede gjort.
Har jeg?
Det er en ildflue.
Jeg elsker dig, Wolsim.
Jeg troede, du følte det samme.
Det er tid til at vågne fra drømmen.
Den dummeste menneskelige følelse
er kærlighed.
Jeg mener det alvorligt.
Jeg vil gerne giftes med dig.
Vi kan ikke gifte os.
Med min klasse
kan jeg højst være Deres konkubine.
Lad os stikke af sammen.
Hvis vi stikker af…
Vi kan ikke stikke af fra verden for evigt.
Så længe verden forbliver den samme,
vil vores skæbne også være det.
Wolsim.
De sagde, der måtte være en grund til,
at jeg nægtede at danse og blev bortvist fra Hanyang.
Den dag
tog min bedste veninde sit liv.
Hun havde
et romantisk forhold med en adelsmand.
Modsat hvad folk tror,
kan kærligheden ikke redde en person.
Den svækker os kun
og trækker os ned i elendighedens dyb.
Jeg vil vise dig…
…at kærlighed kan redde et menneske.
Hvis vi skal
synke ned i elendighedens dyb…
…vil jeg med glæde…
…gøre det med dig.
Wolsim!
Wolsim…
Unge herre.
Hvad hvis nogen ser Dem her?
Jeg har fundet noget utroligt.
KATOLICISMENS SYV DYDER OG LASTER
Det er vestlig lærdom, ikke?
Nemlig. Bogen siger, at alle mennesker er født lige.
Fantastisk, ikke?
Se her.
Vi var forelskede,
men vi var blevet ramt af klassebarrieren.
For os virkede den nye lærdom, der handlede om ligestilling,
som en frelse.
-Fadervor, du som er i himlene. -Fadervor, du som er i himlene.
-Helliget vorde dit navn. -helliget vorde dit navn.
-Komme dit rige. -Komme dit rige.
-Ske din vilje som i himlen -Ske din vilje som i himlen
-således også på jorden. -således også på jorden.
-Giv os i dag vort daglige brød -Giv os i dag vort daglige brød
-og forlad os vor skyld -og forlad os vor skyld
-som vi forlader -som vi forlader
-vores skyldnere. -vores skyldnere.
-Og led os ikke i fristelse, -og led os ikke i fristelse,
-men fri os fra det onde. -men fri os fra det onde.
-Amen. -Amen.
"Herren er alle skaberes forfader
og skaberen af alt.
Derfor må alle efterkommere af Herren
beskytte sig selv
ved at stole på Hans kærlighed."
Hvis vi alle er lige som Herrens børn,
burde vi så ikke alle tale ens, uanset klasse?
Nemlig.
Yi-sun.
Sig det igen.
Seo Yi-sun, din møgunge.
Tænk, at det føles så godt at blive talt ned til.
Jeg håber, det vil sprede sig til hele Joseon.
Så vil alle blive tiltalt ved fornavn
og behandlet med respekt.
Når den dag kommer,
kan vi blive gift.
Hvornår tror du, den dag kommer?
Wolsim.
Jeg vil gerne bestå statseksamenen.
I stedet for at vente på, at verden ændrer sig,
vil jeg gerne selv ændre den.
Måske
troede vi mere på hinanden end noget andet.
Vi blev hurtigt revet med af den skrøbelige, men farlige tro på,
at vi kunne blive lykkelige sammen
og smittede hinanden med den overbevisning.
Vi vidste ikke,
hvilke alvorlige konsekvenser der ventede os.
Hun er kurtisane.
Hun hedder Wolsim.
Den unge herre har omgået katolikker, inklusive hende,
og jeg er syg af bekymring.
Hvad skal vi gøre?
Wolsim!
-Unge herre. -Wolsim.
Turen til Hanyang bliver svær.
Og jeg har hørt, at banditterne går amok for tiden.
Vær forsigtig.
Bare rolig.
Jeg kommer sikkert tilbage og gifter mig med dig.
Det sidste, jeg ser, før jeg dør,
er dit ansigt.
Noget at huske mig med, mens jeg er væk.
Jeg vil først tage det af,
når du kommer tilbage.
Glem mig ikke.
Jeg vil hellere glemme mig selv
end glemme dig.
Unge herre.
Vi har ikke hele dagen.
Så går vi.
For nylig afskaffede en mand mindehøjtideligheden for sin afdøde mor
og begik en grusom dåd ved at brænde og begrave forfædrenes tavle.
Dette skyldtes den foragtelige lære af katolicismens ondskabsfulde tilhængere.
De skiftes til at holde forsamlinger, kaldet De Seks Møder, i deres huse,
hvor mænd og kvinder er sammen og spreder umoralske overbevisninger.
De holder møder hos kurtisaner.
Det er meget beklageligt.
Den nylige afskyelige hændelse skete,
fordi der ikke var gjort noget ved dem.
Som det ser ud nu, vil dette høflighedens land
bygget på konfucianisme med 4.000 års historie
ende i hænderne på udyr og slyngler.
For at forhindre det
vil vi halshugge dem og udstille de afhuggede hoveder for at advare alle.
Vi sømmer også deres døre til
og brænder deres landsbyer ned til grunden.
Landsbyen ligger i ruiner.
Fortsætter det sådan, vil vores landsby ikke være undtaget.
Det er tydeligt, at Noron-fraktionen bruger katolikkerne
som undskyldning for at knuse os,
men der er intet, vi kan gøre.
Hvis ofre er uundgåelige…
…skal vi kun ofre én person.
Det er hårde tider.
Og i hårde tider er en syndebuk nødvendig.
For at redde deres eget liv
tøvede folk ikke med at pege fingre.
Det er den kurtisane!
-Det er hende! -Helt sikkert!
-Det er hende! -Jeg så det!
Alle siger, du er den eneste katolik her.
Men tror du, jeg er ude efter en simpel kurtisane?
Dette kan umuligt tilhøre en simpel kurtisane som dig.
Hvem gav dig det?
Svar mig,
og jeg skåner dit liv.
Det er mit.
Det har altid…
…tilhørt mig.
Men der var
en person,
som ofrede sig selv
for at redde sin elskede.
Hurra!
Wolsim!
Unge herre…
Unge…
Wolsim.
Kærlighed kan ikke redde et menneske.
Den svækker os kun og trækker os ned i elendighedens dyb.
Jeg skal vise dig,
at kærlighed kan redde et menneske.
Hvis vi skal
synke ned i elendighedens dyb,
vil jeg med glæde…
…gøre det med dig.
Tørstig efter hævn
og forblændet af vrede
blev jeg ond.
Hvis Gud bor i himlen,
nægter jeg at være der.
Jeg dræbte…
…dig.
Min tro…
…forårsagede…
…hendes død.
Har du sovet godt?
Her.
Det er din yndlingskaffe.
Du ser træt ud.
Har du det ikke godt?
Jeg drømte bare.
En drøm?
Du sagde, en dæmon ikke behøvede søvn, men du havde en drøm?
Hvad handlede den om?
Jeg drømte om, da jeg var menneske.
Har du fået hukommelsen tilbage?
Lidt.
Hvordan var du som person?
Jeg er nysgerrig.
Jeg…
…var forelsket i en.
Hun hed Wolsim.
Så drømmen handlede ikke om dig,
men om din eks?
Gud, jeg kan ikke tro det.
Var hun pæn?
Fik I en lykkelig slutning?
Sig ikke, slutningen var trist.
Vi fik en helt almindelig og ubetydelig slutning,
som alle andre.
Jeg vasker mig lige.
Sådan skal det være.
Må vi lige få lidt fred?
Så du fik åbnet op for dine minder.
Det gjorde jeg.
Jeg begik selvmord, så jeg ikke ville ende hos dig,
men du gjorde mig til en dæmon.
Jeg havde brug for hjælp.
Ikke kun i himlen, men også i helvede.
Da dit nag til mennesker opfyldte Guds behov,
blev en dæmon født.
Hvorfor belønnede du min tro…
…med så tragisk en død?
Tro er i sagens natur farlig.
Måske farligere end noget andet.
Føler du dig ikke skyldig?
Hvordan kan du ikke føle skyld, når selv simple mennesker kan?
Hvem er du så vred på, mig eller dig selv?
Eller er det fordi du frygter, at skæbnen gentager sig?
At du ender med at få hende til at lide igen?
Hvad snakker du om?
Som jeg sagde,
vil skæbnen gentage sig.
Det var nok derfor, din tatovering blev overført.
Det bragte jer sammen, så ulykken kunne ramme igen.
Hold kæft!
Det er den skæbne, du skabte.
Du betaler bare for det, du har gjort.
Skæbnen…
Direktør Jeong.
Jeg tror, jeg har fundet ud af noget om dit tidligere liv.
Ved du, hvad dit fulde navn var?
Seo Yi-sun.
Hvordan vidste du det?
Min hukommelse…
…er vendt tilbage.
Kan du også huske, hvordan du døde?
Jeg forstår dig bedre nu, hvor jeg har lært om
Seo Yi-suns uheldige liv.
Ikke så sært, du hader mennesker.
Nå, men
hvis du husker alt nu,
så fortæl mig om Wolsim.
Hun er Do Do-hee.
Det er løgn.
Vores møde
var ikke et tilfælde.
Begyndte du at blive menneske,
i det øjeblik, du mødte hende?
Du sagde, dine kræfter begyndte at te sig, og din tatovering blev overført,
da du mødte hende.
Jeg må have ret.
Indtil nu
troede vi, at tabet af dine kræfter gjorde dig til et menneske,
men det var omvendt.
Med andre ord,
at møde en vigtig person fra dit tidligere liv udløste din forandring,
og derfor flimrede dine kræfter.
Det er hønen og ægget-situationen.
Vil du fortælle hende det?
Nej.
Det er bedst, hun ikke ved det.
WOLSIM
Wolsim.
Det siger mig noget.
Han undgik at tale om hende.
Har han stadig følelser for hende?
Jeg lød lige som en neurotisk kone.
Jeg må hellere passe på.
Kom ind.
Jeg har uploadet salgsdataene for det nye produkt.
Frk. Shin?
Lad os sige, du fik hukommelsestab.
Hvordan ville du have det, hvis du pludselig fik hukommelsen tilbage?
-Det kom ud af det blå. -Forestil dig det.
Dine gamle minder kommer strømmende tilbage.
Du ville være ret forvirret, ikke?
Du ville blive overrasket og forfjamsket.
Det bedste, man kunne gøre for dig i den situation,
er tålmodigt at være ved din side.
Det er det vel.
Tak, fordi du forklarede det for mig.
Det var så lidt.
Jeg reddede verden.
Jeg udgød blod for jer alle.
Do-gyeong.
Hold ud lidt endnu,
og din far får dig ud herfra.
Så tag din medicin regelmæssigt
og pas på dig…
Du vidste det hele, ikke?
Du vidste det hele…
…men vendte det blinde øje til.
Du tænker kun på dig selv.
Do-gyeong.
Jeg tog kuglen for dig.
Jeg beskyttede dig.
Du er…
…den onde.
Jeg har været god hele livet.
Derfor bliver jeg ikke straffet.
Hvad så…
…med mig?
Hvad med mig?
Hvad har jeg gjort galt?
Du
adlød ikke din far.
Du levede ikke, som han ønskede.
Derfor bliver du straffet.
Du fortjener det.
Det er din skyld.
Noh Do-gyeong!
Fald ned, Noh Do-gyeong!
Fald ned!
Nu er det din tur.
Jeg tager den der.
Også den.
Det går til en god sag, ikke?
Ja, alt overskuddet går til børnevelfærdsorganisationen.
Det er godt.
Jeg tager også den her.
Hallo, det er Kim Se-ra.
Hr. Jeong.
Tak for gaven.
Jeg har det fint nu takket være dig.
Det var ikke, fordi jeg kunne lide dig.
Men du skælder mig ikke ud
for at være her igen i dag.
Do-gyeongs psykiatriske evaluering er klar.
Periodisk eksplosiv lidelse,
ekstrem angst og depression. Hans tilstand er alvorlig.
Han var en tikkende bombe.
Var det ikke for dig,
var Do-hee ikke sluppet uskadt fra det.
Tak.
Og…
…jeg er ked af,
at jeg har misforstået dig indtil nu.
Der er ingen misforståelse.
Goddag, kriminalbetjent Park.
Do-hee.
Do-gyeongs psykiatriske evaluering er klar.
Noh Do-gyeong…
…er død.
DEN AFDØDE NOH DO-GYEONG
Drik noget vand.
Jeg er okay.
Du må være i chok.
Sig til, hvis jeg kan hjælpe med noget.
Det må være svært for dig.
Tak, fordi du kom.
Det var ham, der dræbte fru Ju.
Selvfølgelig vil jeg tage afsked med ham.
Jeg skulle have sagt undskyld noget før…
…men jeg havde svært ved at acceptere, at min søn var et monster.
Undskyld, Do-hee.
Jeg har fejlet som forælder.
Så han begik selvmord?
Han må have været overvældet
af skyldfølelsen over det, han havde gjort.
Jeg tror ikke, hans død opvejer det, han gjorde.
Jeg lover at gøre det godt igen.
Så for firmaets skyld,
vær sød at lægge låg på sagen.
Er du bekymret for firmaet
selv i denne situation?
Min mor og din far grundlagde firmaet sammen
og lagde deres blod og sved i det.
Forestil dig, folk fandt ud af,
at min mor blev dræbt af sit psykisk syge, pengegriske barnebarn.
Firmaet ville tage skade.
Og hvis det slipper ud,
vil alle i familien blive skadet.
Det er ikke kun for firmaets skyld, men for familiens.
Du er jo en del af familien.
Familien betyder mere for den,
der har mest at miste.
Vi ses snart.
Hvor er Noh Do-gyeong, djævlens yngel?
Hvordan kunne han dræbe sin egen bedstemor?
Su-ahn.
Din søn dræbte vores mor.
Det var ikke et hjerteanfald.
Det var mord!
Bring hende tilbage.
Bring hende tilbage lige nu!
Jeg har så ondt af hende.
Hvad vil du gøre nu?
Bring hende tilbage!
Lad os gå.
Det er kvælende herinde.
Undskyld, Su-ahn.
Det er min skyld.
Vores stakkels mor.
Kan du huske navnet, Gi Kwang-chul brugte
for Noh Do-gyeong på sin telefon?
Abraxas?
Jeg vidste, det lød bekendt,
og det er fra romanen Demian.
"Fuglen kæmper sig ud af ægget.
Ægget er verden.
For at blive født
skal man
først ødelægge en verden."
"Fuglen flyver til Gud,
hvis navn er Abraxas."
Havde Noh Do-gyeong intet andet valg
end at dræbe fru Ju for at sprede sine vinger?
Det er hans måde at retfærdiggøre sin forbrydelse på.
Det er foragteligt.
Vidste han
det virkelig ikke?
Noh Suk-min?
Hvordan kunne han være uvidende om…
…hvad Noh Do-gyeong havde gang i?
Jeg forstår det ikke.
Hvad med
at vi besøger fru Ju?
Jeg har mistet min mor og søn.
Du er alt, jeg har tilbage nu.
Vi er ikke engang så tætte.
Det har vi ikke været før nu,
men lad os prøve at enes som hinandens eneste familie.
Og Austin og Justin er de eneste arvinger
af Mirae Gruppen nu.
Fru Ju.
Det hele er forbi nu.
Alligevel
har intet ændret sig.
Noh Do-gyeong flygtede fra sine synder.
Og jeg er stadig ked af det.
Kommer jeg over det
efter noget tid?
Sig det.
Kommer man over det hele med tiden?
Det burde du vide, eftersom du har levet i 200 år.
Det kan du ikke.
Du glemmer bare…
…hvad, der skete…
…i et lille stykke tid.
Jeg vidste det.
Jeg smutter.
Jeg lover at være i bedre humør næste gang.
Lad os gå.
Sig mig.
Udover candyfloss og solnedgange
hvad kan du ellers lide?
Jeg kan lide alle slags søde sager.
Det lader til, at søde sager kan få alle til at føle sig som et barn igen.
Og…
…jeg kan også lide dig, Fuck-you.
Du er fjollet.
Det er glædestårer.
Jeg glemte det næsten.
Her.
Hvad er det?
Kom og se vores forestilling i morgen.
-Nej, tak. -Hvorfor?
Vi bør holde arbejde og privatliv adskilt.
Jeg vil ikke forstyrre dit arbejde.
Sig ikke det.
Det ville betyde meget, hvis du kom.
Det er havet!
-Skynd dig, frk. Choi. -Det er fantastisk!
Vi går hver til sit efter en enkel øl.
-Man skal spise ramen ved Hanfloden. -Det er PR-teamet!
Og vi skal have stegt kylling.
-Kærlighed er ikke forbudt, vel? -Lad os finde et sted.
Hvor skal vi sidde?
Hr. Han, frk. Choi, herovre!
Fint!
Det er så fint.
Hør.
Lad os gå et andet sted hen.
Hvorfor? Jeg kan lide det her.
Kan du ikke se det?
De har en affære.
Har de?
-Lad os gå. -Hvad er der med dem?
Det er ikke en affære!
Du godeste.
Æder hun ham eller hvad?
Det er så voldeligt.
Lad os gå.
Ærgeligt. Jeg kan lide det her.
-Ti stille. -Lad os gå et andet sted hen.
Nej, kom tilbage!
SUNWOL FONDEN
Du ser fantastisk ud!
Jeg elsker dig!
-Ga-young! -Lav et hjerte til kameraet!
Ga-young!
-Du er smuk! -Vink til kameraet!
Jeg elsker dig mere!
Jeg elsker dig!
Lav et hjerte!
Du ser fantastisk ud!
-Se herover! -Du er så smuk.
Vent et øjeblik.
Tillykke.
Tak.
Jeg forlader Korea lige efter forestillingen.
Jeg vil ikke genere dig mere.
Rejser du for altid?
Jeg har kun triste minder her bortset fra direktør Jeong.
Men han er ingen undtagelse længere.
Direktør Jeong og Stjerne Jin skal posere for kameraerne.
Gør mig en sidste tjeneste.
Fokuser på dine pligter som administrerende direktør i aften.
Kom med.
Lad os starte forfra.
Direktør Jeong Gu-won er her også.
Stå tæt sammen.
Ved du, hvorfor jeg begyndte at danse?
Det er på grund af maleriet med sværdsdansen i lobbyen.
Jeg elskede direktør Jeongs blik, når han så på det.
Der var tristhed og varme over det.
Det følelsesladede blik i hans øjne lignede ham ikke,
og jeg ville så gerne have det.
Jeg håbede, at hvis jeg dansede nok…
…ville han en dag se sådan på mig.
Derfor.
Men i stedet…
…endte han med at se sådan på Do-hee.
Selvom jeg har mistet ham til hende,
har jeg stadig dans i mit liv.
Jeg fokuserer bedre, når jeg studerer her.
Det ser ikke ud til, du studerer.
Jeg elsker dig, Wolsim.
Seo Yi-sun, din lille møgunge.
Tænk, at det føles så godt at blive talt ned til.
Det sidste, jeg ser, før jeg dør,
er dit ansigt.
Jeg vil først tage det af,
når du kommer tilbage.
Hvis Gud bor i himlen,
nægter jeg at være der.
Gu-won.
Er du okay?
Da jeg var menneske…
…dræbte jeg mennesker.
Jeg dræbte mange…
…som elskede mig…
…og som jeg elskede.
Var der en grund?
Jeg er ikke sikker.
De havde ofret…
…den kvinde,
jeg elskede.
Det er min skyld.
Havde jeg ikke elsket hende…
…ville hun ikke være død.
Det skræmmer mig.
Måske…
…gør jeg dig ulykkelig.
Jeg vil være ulykkelig uden dig.
Bliver jeg ulykkelig uanset hvad…
…skal vi være ulykkelige sammen.
Jeg skal vise dig,
at kærlighed kan redde et menneske.
Hvis vi skal
synke ned i elendighedens dyb,
vil jeg med glæde…
…gøre det med dig.
Er der
en given skæbne?
Hvis der er,
er jeg fast besluttet på
at give os en lykkelig slutning denne gang.
Se der!
Herre,
forsvar os i kamp.
Vær vores beskytter mod Satans ondskab og fælder.
Kast Satan og alle de onde onder
ned i helvede,
de som lusker rundt i verden
på jagt efter sjælenes undergang.
Jeg så djævlen.
MIN KÆRE DATTER DO-HEE
Hvis der findes sådan noget
som skæbnen…
…i den skæbnesvangre ramme,
bliver vi så
tilintetgjort
eller
frelst?
Jeg vil ikke gentage min uheldige fortid med Do-hee.
Jeg sørger for en lykkelig slutning.
-Jeg elsker dig, Jeong Gu-won. -Jeg elsker også dig.
Som du vil, Do-hee.
Der er ikke tid nok til at gøre dig lykkelig!
Lykke kan være giftig.
Lad mig spørge dig om noget.
Vidste du ikke, hvad Do-gyeong havde gang i?
Eller vendte du det blinde øje til?
Jeg troede, du var uvidende, men lod du bare som om?
Hvor meget ved du egentlig?
Du tror, dine forældre døde i en ulykke.
De blev dræbt af Ju Cheon-suk.
Tekster af: Tine Gietema-Jensen