Finnes det
noe sånt som en gitt skjebne?
Hvis det gjør det…
…er det da umulig
for oss å unnslippe skjebnen?
Vil den bare gjenta seg?
EPISODE 12 ØDELEGGELSENS FRELSER
God morgen, unge mester.
Det er en vakker dag, unge mester Yi-sun.
-God morgen, unge mester. -God morgen, unge mester.
Unge mester!
Jeg var et menneske en gang.
Mitt blotte nærvær
inspirerte hele landsbyen med kjærlighet og respekt.
Så spesiell var jeg.
Unge mester!
Unge mester Yi-sun!
Slutt å klage, ok?
Slutt å rope navnet mitt. Du sliter det ut.
Læreren din kommer hvert øyeblikk. Du kan ikke se på blomster nå.
Faren din får anfall om han finner ut av det.
Alle er fornøyde om du bare tier.
Munnen kan ikke lukkes.
Den er laget sånn.
Uansett, du kan ikke gå.
Men hvis du må gå,
ikke tråkk på meg, for det gjør vondt. Tråkk over meg.
For pokker!
Det er enda bedre.
Jeg får utsikten for meg selv.
Han tråkket virkelig over meg.
Du snek deg ut uten å si noe!
Jeg ante ingenting!
Han er så sta, er han ikke?
Det beste stedet burde være omtrent her.
Vent!
Det er kaldt!
Beklager forstyrrelsen.
Jeg kom hit for å ta en pause fra studiene.
Ikke vær redd.
Jeg er ikke skummel. Jeg heter…
Seo Yi-sun.
Alle i landsbyen vet hva du heter.
Jeg er vel ganske kjent her.
Men
jeg har aldri sett deg før.
Du kommer nok fra en annen landsby.
Jeg ville gjenkjent en skjønnhet som…
Men
jeg er jo for opptatt med studiene til å snakke med damer.
Det kan være grunnen.
Sier du det?
Ryktene sier noe annet.
Hvilke rykter?
Du er eneste sønn i en prestisjefylt familie.
Du forsømmer studiene dine,
men faren din ser gjennom fingrene med det
siden du mistet moren din til sykdom i ung alder.
Du er kjent som
verdens mest sorgløse dagdriver.
Du virker
veldig interessert i meg.
Du vet alt om meg,
men jeg vet ingenting om deg.
Hva heter du?
Unge mester!
Unge…
Unge mester Yi-sun!
Hvordan kunne du bare forlate meg…
Vent!
Hvorfor ser du sånn på meg?
Nå har du enda en grunn til å forsømme studiene.
-Når jeg har bestemt meg for å studere… -Uansett,
hun er like vakker som folk sier.
Vet du hvem hun er?
Ja.
Hvilken adelsfamilie kommer hun fra?
Hun kommer ikke fra en adelsfamilie.
Hun er en offentlig kurtisane som nylig kom hit fra Hanyang.
En kurtisane?
Jeg hørte at hun var kjent i Hanyang for danseferdighetene og intelligensen.
Jeg lurer på hvorfor hun flyttet til denne lille landsbyen.
For å møte meg?
Hva het hun igjen?
Hva heter hun?
-Ta en drink, min herre. -Ta deg en drink, min herre.
-Greit. -Du ser flott ut i dag.
Wolsim til tjeneste.
Hva?
Dette er uakseptabelt!
Hun var visst like arrogant i Hanyang.
For en uforskammet kvinne.
Wolsim.
Så det er navnet hennes.
Beklager.
Jeg kom hit forleden dag fordi jeg ville treffe deg.
Beklager om jeg var uhøflig.
På hvilken måte var du uhøflig?
Ikke på noe spesifikt vis, men…
Ikke si unnskyld om du ikke vet hvorfor.
Vent…
Unge mester!
Jeg vet du heller vil sove enn spise,
men om du bare later deg hele dagen,
ødelegger du helsen din.
Hvem er du?
Er du fortsatt i halvsøvne?
Du har tjent meg hele livet.
Men du våkner aldri så tidlig.
-Hva har skjedd? -Seok.
Jeg har bestemt meg for å fokusere på studiene mine fra i dag av.
Hvorfor det?
Dette er den jeg egentlig er.
La meg hente litt medisin.
"Xu Fan spurte om godhet.
Konfucius svarte at det betydde å elske andre."
Hva driver du med?
Frue!
For et sammentreff!
Er det?
Jeg leste Den store lære mens jeg lyttet til fossen.
For å sette pris på naturen og lese på samme tid.
Du må være her av samme grunn,
men det er uanstendig å sitte sammen.
Så du må gå bort dit.
Denne plassen er opptatt.
"Xu Fan spurte om visdom.
Konfucius svarte at det betydde å forstå andre."
KOMMENTARER PÅ DEN STORE LÆRE
Bor du her eller noe?
Jeg fokuserer bedre når jeg studerer her.
Det ser ikke ut som du studerer,
om du spør meg.
"Hvis saken ikke er rettferdig, blir ikke ordren fulgt.
Hvis ordren ikke blir fulgt, blir ikke jobben gjort."
Så innsiktsfullt!
Ikke vær bekymret.
Jeg henter den.
Men det er farlig.
Jeg har trent fekting, bueskyting og spyd i flere år
for å styrke kropp og sinn.
Dette burde være lett…
Lett som en plett.
Straks tilbake.
Men…
Ikke vær redd.
Unge mester!
Stopp!
Vent på meg!
Unge mester!
Unge mester Yi-sun!
Unge mester!
Unge mester Yi-sun!
Jeg fant den!
Jeg, Seo Yi-sun, fant den!
Frue.
Her er skoen din, frue.
Jeg fant den.
Hva tenkte du på?
Hvem bryr seg om en sko?
Hva om noe hadde skjedd?
Var du
bekymret for meg?
Hvorfor skulle jeg bekymre meg for deg?
Ikke gjør det igjen.
Går det bra?
Jeg har trent fekting, bueskyting og spyd…
Gi meg den.
Nei, jeg gjør det.
Tørk klærne dine først.
Nei, jeg er nesten ferdig.
Ingenting slår varmen fra kroppen.
Du brenner skoen min.
Kom igjen.
Jeg fryser.
Fortell meg om Hanyang.
Det er vel mye større og mer spennende enn landsbyen.
Det er mye større, mer folksomt og mer bråkete.
Hvordan endte du opp her?
Beklager at jeg er nysgjerrig.
Jeg nektet å danse for en høytstående embetsmann.
Jeg er kanskje kun en kurtisane,
men jeg kan ikke engang bevege en finger
når jeg ikke føler for å danse.
Jeg avslo en person med mye makt,
så jeg er bare takknemlig for at jeg er i live.
Det må ha vært en grunn…
…til hvorfor du ikke klarte å danse.
Tenk at jeg får nyte å se deg danse når en så eminent mann ikke fikk det.
Hvordan skal jeg gjengjelde det?
Du har allerede gjengjeldt det.
Har jeg det?
Det er en ildflue.
Jeg elsker deg, Wolsim.
Jeg trodde du følte det samme.
Det er på tide å våkne fra drømmen.
Den dummeste menneskelige følelsen
er kjærlighet.
Jeg tuller ikke.
Jeg vil gifte meg med deg.
Vi kan ikke gifte oss.
Gitt min status
kan jeg i beste fall være konkubinen din.
La oss rømme.
Hvis vi rømmer…
Vi kan ikke rømme fra verden for alltid.
Så lenge verden er sånn den er,
vil skjebnen vår være låst.
Wolsim.
Du sa det måtte være en grunn
til at jeg nektet å danse og ble kastet ut av Hanyang.
Den dagen
tok min kjæreste venn livet sitt.
Hun var
i et romantisk forhold med en adelsmann.
I motsetning til hva folk tror,
kan ikke kjærlighet redde en person.
Den svekker oss bare
og drar oss ned i elendighetens dyp.
Jeg skal vise deg…
…at kjærlighet kan redde en person.
Hvis vi må
synke ned i elendighetens dyp…
…gjør jeg det gjerne…
…sammen med deg.
Wolsim!
Wolsim…
Unge mester.
Hva om noen ser deg her?
Jeg fant noe utrolig.
KATOLISISMENS SYV DYDER OG LASTER
Dette er vestlig lære, er det ikke?
Det stemmer. Boken sier at alle mennesker er født like.
Er ikke det utrolig?
Her, ta en titt.
Vi var forelsket,
men hadde blitt truffet av klassebarrieren.
For oss virket den nye læren om likestilling
som frelse.
-Vår Far i himmelen, -Vår Far i himmelen,
-la navnet ditt helliges. -la navnet ditt helliges.
-La ditt rike komme. -La ditt rike komme.
-La viljen din skje på jorden -La viljen din skje på jorden
-slik som i himmelen. -slik som i himmelen.
-Gi oss i dag vårt daglige brød, -Gi oss i dag vårt daglige brød,
-og tilgi oss vår skyld -og tilgi oss vår skyld
-slik også vi tilgir -slik også vi tilgir
-våre skyldnere. -våre skyldnere.
-Led oss ikke inn i fristelse, -Led oss ikke inn i fristelse,
-men frels oss fra det onde. -men frels oss fra det onde.
-Amen. -Amen.
"Herren er alle skapningers forfar
og skaperen av alle ting.
Derfor kan alle etterkommere av Herren
beskytte seg selv
ved å stole på hans kjærlighet."
Hvis vi alle er likeverdige som Herrens barn,
burde vi ikke alle snakke likt, uavhengig av klasse?
Det stemmer.
Yi-sun.
Si det igjen.
Seo Yi-sun, din lille drittunge.
Det føles godt å bli snakket ned til.
Jeg håper dette vil spre seg over hele Joseon.
Da vil alle tiltales med fornavn
og bli behandlet med respekt.
Når den dagen kommer,
kan vi gifte oss.
Når tror du den dagen kommer?
Wolsim.
Jeg vil bestå statseksamenen.
Jeg vil endre verden selv,
ikke vente på at den endres.
Kanskje
vi bare virkelig trodde på hverandre.
Vi ble raskt revet med av troen på at vi kunne bli
lykkelige sammen, en skjør og farlig tro.
Vi infiserte hverandre med denne overbevisningen.
Lite visste vi
hvilke alvorlige konsekvenser vi hadde i vente.
Hun er en offentlig kurtisane.
Hun heter Wolsim.
Den unge mesteren har hatt kontakt med katolikker, inkludert henne,
og jeg er bekymret.
Hva skal vi gjøre?
Wolsim!
-Unge mester. -Wolsim.
Reisen til Hanyang blir vanskelig.
Og jeg hørte at det er trøbbel med banditter.
Vær forsiktig.
Ikke vær redd.
Jeg kommer tilbake, så gifter vi oss.
Det siste jeg ser før jeg dør,
blir ansiktet ditt.
Noe som minner deg om meg mens jeg er borte.
Jeg skal gå med det
til du kommer tilbake.
Ikke glem meg.
Jeg vil heller glemme meg selv
enn å glemme deg.
Unge mester.
Vi har ikke hele dagen.
Kom igjen.
Det var nylig en mann som droppet minnestunden for sin døde mor
og begikk den grove ugjerningen å brenne og begrave tavlen.
Dette ble gjort etter påvirkning fra katolisismens avskyelige lære.
De holder sammenkomster kalt "seks møter" hjemme hos seg,
der menn og kvinner sitter sammen og sprer umoralsk tro.
De går så langt som å holde møter i kurtisane-hus.
Det er ekstremt avskyelig.
Den nevnte ugjerningen ble utført
kun fordi ingen har stoppet dem.
Fortsetter dette, vil dette høflighetens land
bygget på konfusianisme med 4 000 års historie
havne i hendene til beist og kjeltringer.
For å forhindre det
halshugger vi dem og viser frem hodene for å advare alle.
Vi spikrer dørene deres igjen
og brenner ned landsbyene deres.
Landsbyen ligger i ruiner.
Landsbyen vår blir intet unntak.
Noron-fraksjonen bruker katolikkene
som unnskyldning til å gå etter oss,
men vi kan ikke gjøre noe.
Om vi må ofre noen,
skal vi ofre kun én person.
Det er fæle tider.
Og fæle tider krever syndebukker.
Folk nølte ikke med å skylde på andre
for å redde sitt eget skinn.
Det er kurtisanen, jeg sverger!
-Det er henne! -Definitivt henne!
-Det er henne! -Jeg så det!
Alle sier at du er den eneste katolikken her.
Men tror du jeg er ute etter en kurtisane?
Denne kan umulig tilhøre en ubetydelig kurtisane som deg.
Hvem ga den til deg?
Svar meg det,
så skal jeg spare livet ditt.
Den er min.
Den har alltid…
…tilhørt meg.
Men det var
én person
som ofret seg selv
for å redde sin kjære.
Hurra!
Wolsim!
Unge mester…
Unge…
Wolsim.
Kjærlighet kan ikke redde en person.
Den svekker oss bare og drar oss ned i elendighetens dyp.
Jeg skal vise deg
at kjærlighet kan redde en person.
Hvis vi må
synke ned i elendighetens dyp,
gjør jeg det gjerne
sammen med deg.
Jeg tørstet etter hevn
og var blindet av raseri,
og jeg ble ond.
Hvis Gud bor i himmelen,
nekter jeg å være der.
Jeg drepte…
…deg.
Troen min
forårsaket
hennes død.
Har du sovet godt?
Her.
Det er favorittkaffen din.
Du ser herjet ut.
Føler du deg ikke bra?
Jeg hadde bare en drøm.
En drøm?
Du sa at demoner ikke trengte søvn, og så drømte du til og med?
Hva handlet den om?
Jeg drømte om da jeg var menneske.
Har du fått hukommelsen tilbake?
Litt.
Hva slags person var du?
Jeg er nysgjerrig.
Jeg…
…var forelsket i noen.
Hun het Wolsim.
Så drømmen handlet ikke om deg,
men eksen din?
Herregud, jeg kan ikke tro det.
Var hun pen?
Fikk dere en lykkelig slutt?
Ikke si at dere fikk en trist slutt.
Vi fikk en vanlig og ubetydelig slutt
som alle andre.
Jeg går og vasker meg.
Der ja.
Kan dere gi oss litt privatliv?
Så minnene dine er tilbake.
Ja.
Jeg tok livet mitt så jeg ikke endte opp hos deg,
men du gjorde meg til en demon.
Jeg trengte hjelp.
Ikke bare i himmelen, men i helvete også.
Naget ditt mot mennesker tilfredsstilte Guds behov,
så en demon ble født.
Hvorfor belønnet du troen min…
…med en så tragisk død?
Tro er i seg selv en farlig ting.
Kanskje farligere enn noe annet.
Har du ingen skyldfølelse?
Hvordan er det mulig når selv ubetydelige mennesker har det?
Hvem er du så sint på, meg eller deg selv?
Eller kan det være at du frykter at skjebnen gjentar seg?
At du vil få henne til å lide igjen?
Hva snakker du om?
Som jeg sa,
skjebnen gjentar seg selv.
Derfor ble tatoveringen overført.
Det fikk dere sammen så uhellet kunne slå til igjen.
Hold kjeft!
Det er en skjebne du selv skapte.
Du betaler bare for det du har gjort.
Skjebnen…
Direktør Jeong.
Jeg tror jeg fant ut om ditt tidligere liv.
Vet du hva ditt fulle navn var?
Seo Yi-sun.
Vet du det allerede?
Jeg har fått
minnene mine tilbake.
Husker du hvordan du døde også?
Jeg forstår deg mye bedre nå som jeg har lært om
Seo Yi-suns uheldige liv.
Ikke rart du hater mennesker.
Uansett,
hvis du husker alt nå, fortell meg om Wolsim.
Wolsim er Do-hee.
Du tuller.
Møtet vårt
var ingen tilfeldighet.
Kan det være at du begynte å bli menneske
da du møtte henne?
Du sa at kreftene dine sviktet og at tatoveringen ble overført
da du først møtte henne.
Jeg har nok rett.
Vi trodde
at tapet av kreftene gjorde deg menneskelig,
men det var omvendt.
Med andre ord,
endringen startet da du møtte en viktig person fra ditt forrige liv,
derfor sviktet kreftene dine.
Det er en høna og egget-situasjon.
Skal du si det til henne?
Nei.
Det er best at hun ikke vet det.
WOLSIM
Wolsim.
Det høres kjent ut.
Han ville ikke snakke om henne.
Har han fortsatt følelser for henne?
Jeg høres ut som en besatt kone.
Jeg burde passe meg.
Kom inn.
Jeg har lastet opp salgsdataene for det nye produktet.
Ms. Shin.
La oss si at du har hukommelsestap.
Hva ville du følt om du plutselig fikk hukommelsen tilbake?
-Hvor kom det fra? -Se det for deg.
Dine gamle minner kommer strømmende tilbake.
Du ville blitt forvirret, ja?
Du ville blitt overrasket og oppskjørtet.
Det beste man kan gjøre for deg i en sånn situasjon,
er å være tålmodig.
Jeg antar det.
Takk for at du oppklarte det for meg.
Bare hyggelig.
Jeg reddet verden.
Jeg spilte blod for dere alle.
Do-gyeong.
Hold ut litt lenger,
så får faren din deg ut herfra.
Bare ta medisinen din regelmessig,
og pass på…
Du visste alt, gjorde du ikke?
Du visste alt…
…men ignorerte det.
Du bryr deg kun om deg selv.
Do-gyeong.
Jeg tok kulen for deg.
Jeg beskyttet deg.
Du er
den onde.
Jeg har vært god hele livet.
Det er derfor jeg ikke blir straffet.
Så…
…hva med meg?
Hva med meg?
Hva har jeg gjort galt?
Du
var ulydig mot faren din.
Du levde ikke som han ville.
Derfor blir du straffet.
Du fortjener det.
Det er din feil.
Noh Do-gyeong!
Ro deg ned, Noh Do-gyeong!
Ro deg ned!
Det er din tur nå.
Jeg tar den.
Den også.
Det er til en god sak, ikke sant?
Ja, alle inntektene doneres til Barnevelferdsforbundet.
Flott.
Jeg tar denne også.
Hallo, Kim Se-ra her.
Mr. Jeong.
Takk for gaven.
Jeg har det bra nå, takket være deg.
Jeg gjorde det ikke på grunn av deg.
Men du kjefter ikke på meg
for at jeg kom tilbake.
Den psykiatriske evalueringen av Do-gyeong er klar.
Eksplosiv personlighetsforstyrrelse,
ekstrem angst og depresjon. Han er ikke frisk.
Han var en tikkende bombe.
Hadde det ikke vært for deg,
hadde ikke Do-hee vært i live.
Takk.
Og…
Jeg beklager
at jeg misforsto deg.
Det er ingen misforståelse.
Hallo, etterforsker Park.
Do-hee.
Den psykiatriske evalueringen av Do-gyeong er klar.
Noh Do-gyeong…
…er død.
NOH DO-GYEONG
Drikk litt vann.
Det går bra.
Du må være i sjokk.
Si ifra om jeg kan hjelpe deg med noe.
Dette må være tøft.
Takk for at du kom.
Det var han som drepte madam Ju.
Selvsagt må jeg si farvel.
Jeg burde ha beklaget til deg før,
men jeg slet med å akseptere at sønnen min var et monster.
Jeg beklager, Do-hee.
Jeg har feilet som forelder.
Så han tok livet av seg?
Han må ha vært overveldet
av skyld for det han gjorde.
Jeg tror ikke hans død gjør opp for det.
Jeg lover å gjøre det godt igjen på en eller annen måte.
Så for firmaets skyld,
vennligst hold tett om det.
Bekymrer du deg for firmaet
selv i denne situasjonen?
Min mor og din far grunnla firmaet sammen
og la blod og svette i det.
Tenk om folk fant ut
at moren min ble drept av sitt mentalt syke, pengesultne barnebarn.
Det vil gå ut over firmaet.
Og hvis dette kommer ut,
vil det gå ut over alle i familien.
Det er ikke bare for firmaets skyld, men familien også.
Du er tross alt en del av familien.
Det virker som familie betyr mer for den
som har mer å tape.
Ses snart.
Hvor er Noh Do-gyeong, djevelens avkom?
Hvordan kunne han drepe sin egen bestemor?
Su-ahn.
Sønnen din drepte moren vår.
Det var ikke hjerteinfarkt.
Det var mord!
Få henne tilbake.
Få henne tilbake nå!
Jeg synes så synd på henne.
Hva skal du gjøre nå?
Få henne tilbake!
Kom igjen.
Det er kvelende her inne.
Beklager, Su-ahn.
Alt er min feil.
Vår stakkars mor.
Husker du hva Gi Kwang-chul hadde lagret
Noh Do-gyeong som på mobilen?
Abraxas?
Jeg visste det hørtes kjent ut.
Det er fra romanen Demian.
"Fuglen kjemper seg ut av egget.
Egget er verden."
"For å bli født
må man først
ødelegge en verden."
"Fuglen flyr til Gud,
hvis navn er Abraxas."
Hadde han ikke annet valg
enn å drepe madam Ju for å spre vingene sine?
Det er hans måte å rettferdiggjøre forbrytelsen på.
Det er avskyelig.
Visste han det
virkelig ikke?
Noh Suk-min?
Hvordan er det mulig at han ikke visste
hva Noh Do-gyeong drev med?
Jeg forstår det ikke.
Hva om
vi drar til madam Ju?
Jeg har mistet både moren og sønnen min.
Du er alt jeg har igjen nå.
Vi er ikke så nære.
Vi har ikke vært det før nå,
men la oss prøve å komme overens. Vi er de eneste igjen.
Og Austin og Justin er de eneste arvingene
til Mirae-gruppen nå.
Madam Ju.
Det er over nå.
Likevel
har ingenting endret seg.
Noh Do-gyeong stakk av fra syndene sine.
Og jeg er fortsatt opprørt.
Vil jeg komme over det
etter en stund?
Svar meg.
Leger tiden alle sår?
Du burde vite det, du som har levd i 200 år.
Det gjør den ikke.
Du bare
glemmer det…
…en liten stund.
Jeg visste det.
Jeg drar.
Jeg lover å være i bedre humør neste gang.
Kom igjen.
Si meg noe.
Hva annet liker du, bortsett fra sukkerspinn
og solnedganger?
Jeg liker alle slags søtsaker.
Søtsaker kan visst få hvem som helst til å føle seg som barn igjen.
Og
jeg liker deg, Bok-gyu.
Du er dum.
Dette er gledestårer.
Jeg glemte det nesten.
Her.
Hva er dette?
Kom og se forestillingen vår i morgen.
-Nei takk. -Hvorfor?
Vi burde holde jobb og privatliv adskilt.
Jeg vil ikke forstyrre arbeidet ditt.
Ikke si det.
Det hadde betydd mye om du kunne komme.
Det er havet!
-Skynd deg, Ms. Choi. -Det er utrolig!
Vi går hver vår vei etter én øl.
-Du må spise ramyeon ved Han-elven. -PR-teamet!
Fritert kylling også.
-Kjærlighet er vel ingen forbrytelse? -La oss sette oss.
Hvor skal vi sitte?
Mr. Han, Ms. Choi, her borte!
Flott!
Dette er så fint.
Hei.
Vi går et annet sted.
Hvorfor? Jeg liker dette stedet.
Ser du ikke det?
De har en affære.
Har de?
-Kom igjen. -Hva er det med dem?
Det er ikke en affære!
Herlighet.
Spiser hun ham eller hva?
Det er så voldelig.
Kom igjen.
Så synd. Jeg liker meg her.
-Vær stille. -La oss gå et annet sted.
Nei, kom tilbake!
SUNWOL-STIFTELSEN
Du ser nydelig ut!
Jeg elsker deg!
-Ga-young! -Vennligst lag et hjerte til kameraet!
Ga-young!
-Så vakker! -Vink til kameraet!
Jeg elsker deg mer!
Jeg elsker deg!
Lag et hjerte!
Du er nydelig!
-Se hit! -Du er så pen.
Vent litt.
Gratulerer.
Takk.
Jeg forlater Korea rett etter forestillingen.
Jeg skal ikke plage deg mer.
Drar du for godt?
Bortsett fra direktør Jeong, har jeg kun triste minner.
Han er vel ikke noe unntak lenger.
Regissør Jeong og Stjerne-Jin må posere for kameraene.
Gjør meg en siste tjeneste.
Fokuser på pliktene som direktør i kveld.
Kom igjen.
La oss begynne på nytt.
Direktør Jeong Gu-won er også her.
Stå nær hverandre.
Vet du hvorfor jeg begynte å danse?
På grunn av maleriet av sverddansen i lobbyen.
Jeg elsket blikket til direktør Jeong da han så på det.
Det var en tristhet og varme i det.
Det emosjonelle blikket var ikke typisk ham,
og jeg ønsket mer av det.
Jeg håpet at hvis jeg danset hardt nok,
ville han én dag se på meg sånn.
Det er grunnen.
Men i stedet
endte han opp med å se sånn på Do-hee.
Selv om jeg har mistet ham til henne,
har jeg fortsatt dansen.
Jeg fokuserer bedre når jeg studerer her.
Det ser ikke ut som du studerer.
Jeg elsker deg, Wolsim.
Seo Yi-sun, din lille drittunge.
Det føles godt å bli snakket ned til.
Det siste jeg ser før jeg dør,
blir ansiktet ditt.
Jeg skal gå med det
til du kommer tilbake.
Hvis Gud bor i himmelen,
nekter jeg å være der.
Gu-won.
Går det bra?
Da jeg var menneske,
drepte jeg mennesker.
Jeg drepte mange…
som elsket meg…
…og som jeg elsket.
Var det en grunn?
Jeg er ikke sikker.
De hadde ofret
kvinnen
jeg elsket.
Det er min feil.
Hadde jeg ikke elsket henne,
hadde hun ikke dødd.
Det skremmer meg.
Jeg kan…
…gjøre deg ulykkelig.
Jeg blir ulykkelig uten deg uansett.
Og om jeg likevel blir ulykkelig,
bør vi være ulykkelige sammen.
Jeg skal vise deg
at kjærlighet kan redde en person.
Hvis vi må
synke ned i elendighetens dyp,
gjør jeg det gjerne
sammen med deg.
Finnes det noe sånt
som en gitt skjebne?
Hvis det gjør det,
er jeg fast bestemt på
å gi oss en lykkelig slutt.
Se på det!
Herre,
forsvar oss i kamp.
Vær vår beskyttelse mot Satans ondskap og feller.
Kast Satan
og alle onde ånder som streifer
rundt i verden på søken
etter sjelers undergang i Helvete.
Jeg så djevelen.
MIN DATTER DO-HEE
Hvis det er noe
som heter skjebnen,
vil vi da innenfor skjebnens ramme
bli
ødelagt
eller
reddet?
Jeg vil ikke gjenta min uheldige fortid med Do-hee.
Jeg skal gi deg en lykkelig slutt.
-Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg også.
Hva enn du vil, Do-hee.
Jeg rekker ikke å gjøre deg lykkelig!
Lykke kan noen ganger være giftig.
La meg spørre om noe. Visste du ikke hva Do-gyeong gjorde?
Så du bare en annen vei?
Jeg trodde du var uvitende, men du lot bare som?
Hvor mye vet du egentlig?
Du tror foreldrene dine døde i en ulykke. Ju Cheon-suk drepte dem.
Tekst: Arnfinn Vassbø