Finns det nåt sånt
som ett givet öde?
I så fall…
…är det omöjligt
för oss att ta oss ur ödets ramar…
…som upprepar sig?
AVSNITT 12 FÖRSTÖRELSENS FRÄLSARE
God morgon, unge herrn.
Det är en vacker dag, unge herr Yi-sun.
-God morgon, unge herrn. -God morgon, unge herrn.
Unge herrn!
Jag brukade vara människa.
Min blotta närvaro
räckte för att inspirera hela byns kärlek och respekt.
Så speciell var jag.
Unge herrn!
Unge herrn Yi-sun!
Kan du sluta gnälla?
Sluta ropa mitt namn. Du sliter ut det.
Din lärare kommer när som helst. Du kan inte titta på blommor nu.
Din far blir galen om han får veta.
Alla blir glada så länge du håller tyst.
Min mun kan inte tiga.
Den är skapad så.
Hur som helst, du kan inte gå.
Om du måste gå,
kliv inte på mig för det gör ont, men kliv över mig.
För guds skull!
Det är ännu bättre.
Jag får utsikten för mig själv.
Han klev verkligen över mig.
Du smög ut utan att säga nåt!
Jag hade ingen aning!
Han är så envis, eller hur?
Den bästa platsen borde vara här nånstans.
Vänta!
Det är kallt!
Jag ber om ursäkt att jag störde.
Jag kom hit för att ta en paus från studierna.
Snälla, var inte rädd.
Jag är ingen skum person. Jag är…
Seo Yi-sun.
Varenda person i den här byn vet vad du heter.
Jag antar att jag är välkänd i den här byn.
Å andra sidan
har jag aldrig sett dig förut.
Jag antar att du kommer från en annan by.
Annars skulle jag känna igen en skönhet som…
Å andra sidan
är jag för upptagen med studierna för att prata med kvinnor.
Det kan vara därför.
Jaså?
Det är inte vad ryktena säger.
Vilka rykten?
Du är den enda sonen från en prestigefylld familj.
Du försummar dina studier,
men din far disciplinerar dig inte
eftersom din mor dog i en sjukdom när du var ung.
Därför är du känd för att vara
världens mest bekymmerslösa dagdrivare.
Du verkar
väldigt intresserad av mig.
Du vet allt om mig,
men jag vet inget om dig.
Vad heter du?
Unge herrn!
Unge…
Unge herr Yi-sun!
Hur kunde du lämna mig…
Vänta!
Varför tittar du på mig så där?
Du har hittat ännu en anledning att försumma dina studier.
-När jag väl bestämt mig för att studera… -Hur som helst,
hon är lika vacker som folk säger.
Vet du vem hon är?
Ja.
Vilken adelsfamilj kommer hon från?
Hon kommer inte från en adelsfamilj.
Hon är en kurtisan som nyligen flyttade hit från Hanyang.
En kurtisan?
Jag hörde att hon var välkänd i Hanyang för sin dans och intelligens.
Jag undrar varför hon flyttade hela vägen till den här lilla byn.
För att träffa mig?
Vad hette hon nu igen?
Vad heter hon?
-Ta en drink, Ers nåd. -Snälla, ta en drink, Ers nåd.
-Okej då. -Du ser bra ut i dag.
Wolsim till er tjänst.
Va?
Det här är oacceptabelt!
Hon sägs ha varit högdragen i Hanyang också.
Vilken oförskämd kvinna.
Wolsim.
Så det är det hon heter.
Jag ber om ursäkt.
Jag kom förbi häromdagen för att jag ville träffa dig.
Förlåt om jag var oförskämd.
Hur var du oförskämd?
Jag kan inte sätta fingret på det, men…
Be inte om ursäkt om du inte vet varför.
Vänta…
Unge herrn!
Jag vet att du hellre sover än äter,
men ta en paus från att lata dig då och då,
annars förstör du din hälsa.
Vem är du?
Halvsover du fortfarande?
Du har tjänat mig hela ditt liv.
Men du vaknar aldrig så här tidigt.
-Vad hände? -Seok.
Jag har bestämt mig för att fokusera på studierna.
Varför då?
Det här är den jag verkligen är.
Jag hämtar lite medicin.
"Xu Fan frågade om godhet."
"Konfucius svarade att det betydde att älska andra."
Vad gör du?
Fröken!
Vilket sammanträffande!
Är det?
Jag läste Den stora läran medan jag lyssnade på vattenfallet
för att uppskatta naturen och studera samtidigt.
Du måste vara här av samma anledning,
men det vore oanständigt att vara tillsammans.
Så du får ta platsen där borta.
Den här platsen är upptagen.
"Xu Fan frågade om visdom."
"Konfucius svarade att det betydde att förstå andra."
KOMMENTARER OM DEN STORA LÄRAN
Bor du här eller nåt?
Jag verkar fokusera bättre när jag studerar här.
Du ser inte ut att studera
om du frågar mig.
"Om syftet inte är rätt, följs inte ordern."
"Om ordern inte följs, utförs inte arbetet."
Så insiktsfullt!
Oroa dig inte.
Jag hämtar den.
Men det är farligt.
Jag har tränat fäktning, bågskytte och spjutskytte i åratal
för att stärka sinne och kropp.
Det här blir lätt som…
Lätt som en plätt.
Jag kommer strax.
Men…
Oroa dig inte.
Unge herrn!
Stanna där!
Vänta på mig!
Unge herrn!
Unge herrn Yi-sun!
Unge herrn!
Unge herrn Yi-sun!
Jag hittade den!
Jag, Seo Yi-sun, hittade den!
Fröken.
Här är er sko.
Jag hittade den.
Hur tänkte du?
Vem bryr sig om en sko?
Tänk om nåt hemskt hade hänt?
Var du
orolig för mig?
Varför skulle jag oroa mig för dig?
Gör aldrig om det.
Är du okej?
Jag har tränat fäktning, bågskytte och spjutskytte…
Ge mig den.
Nej, jag gör det.
Torka kläderna först.
Nej, jag är nästan klar.
Inget slår värmen från nåns kroppstemperatur.
Du bränner min sko.
Kom igen.
Jag fryser.
Hur är Hanyang?
Jag antar att det är mycket större och mer spännande än den här byn.
Det är mycket större, trängre och mer högljutt.
Hur hamnade du här?
Förlåt att jag är nyfiken.
Jag vägrade dansa för en högt uppsatt tjänsteman.
Jag må vara en obetydlig kurtisan,
men jag kan inte ens röra ett finger
när jag inte känner för att dansa.
Efter att jag, en simpel kurtisan, avböjde en begäran från nån så mäktig
är jag tacksam att jag ens lever.
Det måste ha funnits en anledning…
…till att du inte kunde dansa.
Tänk att jag får se dig dansa när inte ens en framstående man fick det.
Hur ska jag återgälda dig?
Du har redan återgäldat mig.
Har jag?
Det är en eldfluga.
Jag älskar dig, Wolsim.
Jag trodde att du kände likadant.
Det är dags att vakna från drömmen.
Den dummaste mänskliga känslan
är kärlek.
Jag menar inte lätt det här.
Jag vill gifta mig med dig.
Vi kan inte gifta oss.
På grund av min klass
kan jag i bästa fall vara din konkubin.
Vi rymmer.
Om vi rymmer…
Vi kan inte fly från världen för alltid.
Så länge världen förblir densamma,
förblir vårt öde detsamma.
Wolsim.
Du sa att det måste funnits en anledning
till att jag vägrade dansa och relegerades från Hanyang.
Den dagen
tog min käraste vän sitt liv.
Hon hade
ett romantiskt förhållande med en adelsman.
I motsats till vad folk tror
kan kärlek inte rädda en person.
Den försvagar oss bara
och drar ner oss i misärens djup.
Jag ska visa dig…
…att kärlek kan rädda en person.
Om vi måste sjunka ner i misärens djup…
…gör jag gärna det…
…med dig.
Wolsim!
Wolsim…
Unge herrn.
Tänk om nån ser dig här?
Jag har hittat nåt otroligt.
KATOLICISMENS DYGDER OCH LASTER
Det här är västerländsk bildning, eller hur?
Det stämmer. I den här boken står det att alla människor föds jämlika.
Otroligt, eller hur?
Här, ta en titt.
Vi var kära,
men vi hade drabbats av klassbarriären.
För oss verkade den nya läran som talade om jämlikhet
som frälsning.
-Fader vår som är i himmelen, -Fader vår som är i himmelen,
-helgat varde ditt namn. -helgat varde ditt namn.
-Tillkomme ditt rike. -Tillkomme ditt rike.
-Ske din vilja, såsom i himmelen -Ske din vilja, såsom i himmelen
-så ock på jorden. -så ock på jorden.
-Vårt dagliga bröd giv oss i dag -Vårt dagliga bröd giv oss i dag
-och förlåt oss våra skulder -och förlåt oss våra skulder
-såsom ock vi förlåta -såsom ock vi förlåta
-dem oss skyldiga äro -dem oss skyldiga äro.
-Och inled oss icke i frestelse, -Och inled oss icke i frestelse,
-utan fräls oss ifrån ondo. -utan fräls oss ifrån ondo.
-Amen. -Amen.
"Herren är alla varelsers förfader
och skaparen av allt."
"Därför kan alla Herrens ättlingar
skydda sig själva
genom att förlita sig på Hans kärlek."
Om vi alla är jämlika som Herrens barn,
borde vi inte alla prata likadant oavsett klass?
Det stämmer.
Yi-sun.
Säg det igen.
Seo Yi-sun, din lilla snorunge.
Tänk att det känns bra att bli nedvärderad.
Jag hoppas att det sprider sig i Joseon.
Då kommer alla tilltalas med förnamn
och behandlas med respekt.
När den dagen kommer
kan vi gifta oss.
När tror du att den dagen kommer?
Wolsim.
Jag vill klara statsprovet.
Istället för att vänta på att världen ska förändras
vill jag förändra den själv.
Kanske
trodde vi på varandra mer än nåt annat.
Vi sveptes snabbt med av den bräckliga men farliga tron
att vi kunde bli lyckliga tillsammans
och smittade varandra med övertygelsen.
Föga anade vi
de ödesdigra konsekvenser som väntade oss.
Hon är kurtisan.
Hon heter Wolsim.
Unge herrn har umgåtts med katoliker, inklusive henne,
och jag är så orolig.
Vad ska vi göra?
Wolsim!
-Unge herrn. -Wolsim!
Resan till Hanyang blir svår.
Jag har hört att banditer löper amok nuförtiden.
Var försiktig.
Oroa dig inte.
Jag kommer tillbaka och gifter mig med dig.
Det sista jag ser innan jag dör
blir ditt ansikte.
Ett minne av mig med medan jag är borta.
Jag ska inte ta av det
förrän du kommer tillbaka.
Snälla, glöm mig inte.
Jag glömmer hellre mig själv
än glömmer dig.
Unge herrn.
Vi har inte hela dagen på oss.
Kom igen.
Nyligen avskaffade en man minnesstunden för sin avlidna mor
och begick illdådet att bränna och begrava släkttavlan.
Det berodde på anhängarna av katolicismens föraktliga lära.
De turas om att hålla möten som kallas "de sex mötena" i sina hem,
där män och kvinnor sitter tillsammans och sprider omoral.
De går så långt att de håller möten i kurtisanernas hus.
Det är verkligen bedrövligt.
Den senaste avskyvärda incidenten inträffade
för att inga åtgärder hade vidtagits mot dem.
I den här takten kommer det här hövliga landet
byggt på konfucianism med 4 000 års historia
att hamna i händerna på odjur och skurkar.
För att förhindra det
ska vi halshugga dem och visa upp de avhuggna huvudena för att varna alla.
Vi ska också spika igen deras dörrar
och bränna ner deras byar till grunden.
Den närliggande byn ligger i ruiner.
I den här takten blir vår by inget undantag.
Det är tydligt att Noronfraktionen använder katolikerna
som en ursäkt för att störta oss,
men det finns inget vi kan göra.
Om uppoffring är oundvikligt…
…ska vi bara offra en person.
Grymma tider är här.
Och i grymma tider behövs en syndabock.
För att rädda sina egna liv
tvekade inte folk att peka finger.
Det är kurtisanen, jag svär!
-Det är hon! -Det är hon!
-Jag såg det!
Alla säger att du är den enda katoliken här.
Men tror du att jag är ute efter en enkel kurtisan?
Det här kan inte tillhöra en obetydlig kurtisan som du.
Vem gav det till dig?
Svara mig,
så skonar jag ditt liv.
Det är mitt.
Det har alltid…
…tillhört mig.
Men det fanns
en person
som offrade sig själv
för att rädda sin älskade.
Hurra!
Wolsim!
Unge herrn…
Unge…
Wolsim.
Kärlek kan inte rädda en person.
Den försvagar oss bara och drar ner oss i misärens djup.
Jag ska visa dig
att kärlek kan rädda en person.
Om vi måste
sjunka ner i misärens djup,
gör jag gärna det…
…med dig.
Hämndlysten
och förblindad av ilska
blev jag ond.
Om Gud bor i himlen,
vägrar jag att vara där.
Jag dödade…
…dig.
Min tro
orsakade
hennes död.
Har du sovit gott?
Här.
Det är ditt favoritkaffe.
Du ser sliten ut.
Mår du inte bra?
Jag hade en dröm.
En dröm?
Du sa att en demon inte behöver sömn, men du hade en dröm?
Vad handlade den om?
Jag drömde om när jag var människa.
Fick du tillbaka minnet?
Lite.
Vad för slags person var du?
Jag är nyfiken.
Jag…
…var kär i nån.
Hon hette Wolsim.
Så drömmen handlade inte om dig
utan om ditt ex?
Jösses, jag kan inte tro det.
Var hon söt?
Fick ni ett lyckligt slut?
Säg inte att ni fick ett sorgligt slut.
Vi fick ett vanligt och obetydligt slut
som alla andra.
Jag ska tvätta mig.
Det är det jag menar.
Kan ni ge oss lite avskildhet?
Så dina minnen kom tillbaka.
Ja.
Jag tog livet av mig för att inte hamna där du var,
men du gjorde mig till en demon.
Jag behövde hjälp.
Inte bara i himlen, utan även i helvetet.
När ditt agg mot människorna mötte Guds behov
föddes en demon.
Hur kunde du belöna min tro…
…med en så tragisk död?
Tro är till sin natur farligt.
Kanske farligare än nåt annat.
Känner du ingen skuld?
Hur kan du inte känna skuld när till och med människor gör det?
Vem är du så arg på, mig eller dig själv?
Eller är det din rädsla för att ödet ska upprepa sig?
Att du kommer få henne att lida igen?
Vad pratar du om?
Som jag sa,
ödet kommer att upprepa sig.
Det var därför tatueringen överfördes.
Den gjorde att ni sammanflätades så olyckan kunde slå till igen.
Håll käften!
Det är ett öde du skapade.
Du betalar bara för det du har gjort.
Ödet…
Direktör Jeong.
Jag tror att jag har fått reda på ditt tidigare liv.
Vet du ditt fullständiga namn?
Seo Yi-sun.
Hur visste du det?
Mina minnen…
…har kommit tillbaka.
Minns du också hur du dog?
Jag förstår dig mycket bättre nu när jag har fått reda på
Seo Yi-suns olyckliga liv.
Inte undra på att du avskyr människor.
Hur som helst,
om du minns allt nu,
berätta om Wolsim.
Hon är Do-hee.
Inte en chans.
Vårt möte
var ingen slump.
Kan det vara så att du började bli mänsklig
så fort du träffade henne?
Du sa att dina krafter började krångla och att din tatuering överfördes
när du träffade henne.
Jag måste ha rätt.
Fram tills nu
trodde vi att saknaden av krafterna gjorde dig mänsklig,
men det var tvärtom.
Med andra ord,
att träffa en viktig person från ditt förflutna utlöste en förändring,
och det var därför dina krafter flimrade till.
Det är en höna-ägg-situation.
Ska du berätta för henne?
Nej.
Det är bäst att hon inte vet.
WOLSIM
Wolsim.
Det låter bekant.
Han undvek att prata om henne.
Har han fortfarande känslor för henne?
Jag lät precis som en besatt fru.
Jag borde passa mig.
Kom in.
Jag har laddat upp försäljningsdatan för den nya produkten.
Fröken Shin.
Låt oss säga att du har minnesförlust.
Hur skulle du känna om du plötsligt fick tillbaka minnet?
-Det kom plötsligt. -Tänk dig bara.
Dina gamla minnen kommer tillbaka.
Du skulle bli förvirrad, eller hur?
Du skulle bli förvånad och nervös.
Det bästa man kan göra i den situationen
är att tålmodigt stanna vid din sida.
Jag antar det.
Tack för att du klargjorde det åt mig.
Nöjet är mitt.
Jag räddade världen.
Jag spillde blod för er alla.
Do-gyeong.
Håll ut lite till,
så får din pappa ut dig härifrån.
Så ta din medicin regelbundet
och ta hand om…
Du visste allt, va?
Du visste allt…
…men blundade för det.
Du bryr dig bara om dig själv.
Do-gyeong.
Jag tog kulan för dig.
Jag skyddade dig.
Det är du…
…som är ond.
Jag har varit god hela livet.
Det är därför jag inte straffas.
Men…
…jag då?
Jag då?
Vad gjorde jag för fel?
Du
lydde inte din far.
Du levde inte som han ville.
Det är därför du straffas.
Du förtjänar det.
Det är ditt fel.
Noh Do-gyeong!
Lugna dig, Noh Do-gyeong!
Lugna dig!
Det är din tur nu.
Jag tar den där.
Den också.
Det är för en god sak, eller hur?
Ja, alla intäkter går till Barnavårdsorganisationen.
Toppen.
Jag tar den också.
Hej, det är Kim Se-ra.
Herr Jeong.
Tack för gåvan.
Jag mår bra nu, tack vare dig.
Det var inte för att jag gillar dig.
Men du skäller inte ut mig
för att jag är här i dag igen.
Do-gyeongs psykiatriska utvärdering är klar.
Från intermittent explosiv störning
till extrem ångest och depression, hans tillstånd är allvarligt.
Han var en tickande bomb.
Om det inte vore för dig
hade Do-hee inte klarat sig oskadd.
Tack.
Och…
…förlåt
för att jag missförstod dig.
Det var inget missförstånd.
Hej, kriminalare Park.
Do-hee.
Do-gyeongs psykiatriska utvärdering är klar.
Noh Do-gyeong…
…är död.
DEN AVLIDNA NOH DO-GYEONG
Drick lite vatten.
Jag är okej.
Du måste vara chockad.
Säg till om jag kan hjälpa dig med nåt.
Det kan inte vara lätt.
Tack för att du kom.
Det var han som dödade fru Ju.
Självklart borde jag ta farväl.
Jag borde ha bett om ursäkt tidigare…
…men jag hade svårt att acceptera att min son var ett monster.
Förlåt, Do-hee.
Jag har misslyckats som förälder.
Tog han livet av sig?
Han måste ha varit överväldigad
av skuldkänslorna för det han hade gjort.
Jag tror inte att hans död gottgör för det.
Jag lovar att gottgöra dig på ett eller annat sätt.
Så för företagets skull,
snälla, lägg locket på.
Oroar du dig för företaget
även i den här situationen?
Min mor och din far grundade företaget tillsammans
och slet för det.
Tänk om folk fick reda på
att min mor dödades av sitt mentalsjuka, pengahungriga barnbarn.
Företaget skulle ta en stor smäll.
Och om det här kommer ut
blir alla i familjen sårade.
Det är inte bara för företagets skull, utan för familjens.
Du är trots allt en del av familjen.
Familjen verkar betyda mer för den
som har mer att förlora.
Vi ses snart.
Var är Noh Do-gyeong, djävulens avkomma?
Hur kunde han döda sin egen farmor?
Su-ahn.
Din son dödade vår mamma.
Det var ingen hjärtattack.
Det var mord!
Få tillbaka henne.
Få tillbaka henne nu!
Jag tycker så synd om henne.
Vad ska du göra nu?
Ta tillbaka henne!
Kom igen.
Jag kvävs här inne.
Förlåt, Su-ahn.
Allt är mitt fel.
Stackars mamma.
Minns du vad Do-gyeong var sparad som
i Gi Kwang-chuls telefon?
Abraxas?
Jag visste att det lät bekant,
och det är från romanen Demian.
"Fågeln kämpar sig ut ur ägget."
"Ägget är världen."
"För att födas
måste man
först förgöra en värld."
"Fågeln flyger till Gud,
vars namn är Abraxas."
Hade Noh Do-gyeong inget val
än att döda fru Ju för att sprida sina vingar?
Det är hans sätt att rättfärdiga sitt brott.
Det är avskyvärt.
Visste han
verkligen inte?
Noh Suk-min?
Hur kunde han vara omedveten…
…om vad Noh Do-gyeong gjorde?
Jag förstår inte.
Vad sägs om
att vi åker och besöker fru Ju?
Jag har förlorat både min mor och son.
Du är allt jag har kvar.
Vi står inte ens varandra nära.
Vi har inte varit det förrän nu,
men låt oss försöka komma överens som varandras enda familj.
Austin och Justin är de enda framtida arvingarna
av Mirae-gruppen nu.
Fru Ju.
Det är över nu.
Men ändå
verkar inget ha förändrats.
Noh Do-gyeong flydde från sina synder.
Och jag är fortfarande upprörd.
Kommer jag att komma över det
efter ett tag?
Berätta.
Kan man komma över allt med tiden?
Det borde du veta, du som har levt i 200 år.
Det kan man inte.
Man bara…
…glömmer det som hände…
…en kort stund.
Jag visste det.
Jag ska gå.
Jag lovar att vara på bättre humör nästa gång.
Kom igen.
Berätta.
Förutom sockervadd och solnedgångar,
vad gillar du mer?
Jag gillar alla sorters sötsaker.
Sötsaker kan få alla att känna sig som barn igen.
Och…
…jag gillar dig också, Bok-gyu.
Du är löjlig.
Det är glädjetårar.
Jag glömde nästan.
Här.
Vad är det här?
Kom och se vårt uppträdande i morgon.
-Nej, tack. -Varför inte?
Vi borde skilja på jobb och privatliv.
Jag vill inte störa ditt arbete.
Säg inte så.
Det skulle betyda så mycket om du kunde komma.
Det är havet!
-Skynda dig, fröken Choi. -Det är fantastiskt!
Vi skiljs åt efter bara en öl.
-Man måste äta ramyeon vid Hanfloden. -PR-teamet!
Vi borde äta kyckling också.
-Kärlek är väl inget brott? -Vi sätter oss.
Var ska vi sitta?
Herr Han, fröken Choi, här borta!
Fint!
Det här är så fint.
Hej.
Vi går nån annanstans.
Varför? Jag gillar det här.
Ser du inte?
De har en affär.
Har de?
-Kom igen. -Vad är det med dem?
Det är ingen affär!
Herregud.
Äter hon upp honom eller?
Det är så våldsamt.
Vi går.
Vad synd. Jag trivs här.
-Var tyst. -Vi går nån annanstans.
Nej, kom tillbaka!
SUNWOL-STIFTELSEN
Du ser fantastisk ut!
Jag älskar dig!
-Ga-young! -Gör ett hjärta mot kameran!
Ga-young!
-Du är vacker! -Vinka!
Jag älskar dig mer!
Jag älskar dig!
Gör ett hjärta!
Du ser fantastisk ut!
-Snälla, titta hit! -Du är så söt.
Vänta lite, snälla.
Grattis.
Tack.
Jag lämnar Korea direkt efter föreställningen.
Jag ska inte störa dig mer.
Åker du för gott?
Jag har bara sorgliga minnen här, förutom direktör Jeong.
Han är väl inget undantag längre.
Direktör Jeong och Star Jin måste posera för kamerorna.
Gör mig en sista tjänst.
Fokusera på dina plikter som verkställande direktör ikväll.
Kom igen.
Vi börjar om.
Verkställande direktör Jeong Gu-won är också här.
Stå nära varandra.
Vet du varför jag började dansa?
På grund av målningen av svärdsdansen i lobbyn.
Jag älskade blicken i direktör Jeongs ögon när han tittade på den.
Det fanns sorgsenhet och värme i den.
Den känslomässiga blicken i hans ögon var olik honom,
och jag ville så gärna ha den.
Jag hoppades att om jag dansade hårt nog…
…skulle han se på mig så en dag.
Det är därför.
Men istället…
…såg han på Do-hee på det sättet.
Även om jag har förlorat honom till henne
har jag kvar dansen i mitt liv.
Jag verkar fokusera bättre när jag studerar här.
Du ser inte ut att studera.
Jag älskar dig, Wolsim.
Seo Yi-sun, din lilla snorunge.
Tänk att det kännas bra att bli nedvärderad.
Det sista jag ser innan jag dör
blir ditt ansikte.
Jag ska inte ta av det
förrän du kommer tillbaka.
Om Gud bor i himlen,
vägrar jag att vara där.
Gu-won.
Är du okej?
När jag var människa…
…dödade jag folk.
Jag dödade många…
…som älskade mig…
…och som jag älskade.
Fanns det en anledning?
Jag vet inte.
De hade offrat…
…kvinnan…
…jag älskade.
Det är mitt fel.
Om jag inte hade älskat henne
hade hon inte dött.
Det skrämmer mig.
Jag kanske…
…gör dig olycklig.
Jag blir olycklig utan dig ändå.
Om jag blir olycklig oavsett…
…kan vi vara olyckliga tillsammans.
Jag ska visa dig
att kärlek kan rädda en person.
Om vi måste
sjunka ner i misärens djup,
gör jag gärna det…
…med dig.
Finns det nåt sånt
som ett givet öde?
I så fall
är jag fast besluten
att ge oss ett lyckligt slut den här gången.
Titta!
Herre,
försvara oss i strid.
Skydda oss mot Satans ondska och snaror.
Förvisa till helvetet
Satan och alla onda andar
som stryker runt världen
och söker själarnas undergång.
Jag såg djävulen.
MIN ÄLSKANDE DOTTER DO-HEE
Om det finns nåt sånt
som ödet,
inom den oundvikliga ödets ram,
kommer vi att bli
förintade
eller
räddade?
Jag vill inte upprepa mitt olyckliga förflutna med Do-hee.
Jag ger det ett lyckligt slut.
-Jag älskar dig, Jeong Gu-won. -Jag älskar dig också.
Vad du än vill, Do-hee.
Det finns inte ens tid att göra dig lycklig!
Lycka kan ibland vara giftigt.
Låt mig fråga en sak.
Visste du inte vad Do-gyeong höll på med?
Eller blundade du bara?
Jag trodde att du var omedveten, men låtsades du bara?
Hur mycket vet du?
Du tror att dina föräldrar dog i en olycka.
De dödades av Ju Cheon-suk.
Undertexter: Sara Terho