МІЙ КОХАНИЙ ДЕМОН
Чи існує взагалі
визначена доля?
Якщо існує,
чи можемо ми
уникнути передвизначеності долі…
яка повторюється?
ЕПІЗОД 12 РЯТІВНИК РУЙНУВАННЯ
Добрий ранок, молодий пане.
Чудовий день, молодий пане Ї Суне.
-Добрий ранок, молодий пане. -Добрий ранок, молодий пане.
Молодий пане!
Я колись був людиною.
Самої моєї присутності
було достатньо, щоб усе село мене любило й поважало.
Я був такий особливий.
Молодий пане!
Молодий пане Ї Суне!
Годі скиглити, гаразд?
Не називай мене на ім’я. Зведеш його нанівець.
От-от прийде вчитель. Не можна зараз іти дивитися на квіти.
Батько розлютиться, якщо дізнається.
Усі будуть щасливі, якщо ти мовчатимеш.
Мені не стулити рота.
Така в нього конструкція.
Але вам не можна йти.
Якщо маєте йти,
будь ласка, не наступайте на мене, бо це боляче, переступіть.
Заради бога!
Так навіть краще.
Я сам насолоджуватимуся пейзажем.
Він справді переступив через мене.
Ви втекли, нічого мені не сказавши!
Я й гадки не мав!
Він такий упертий, чи не так?
Найкраще місце має бути десь тут.
Зачекайте!
Холодна!
Вибачте, що перервав.
Я прийшов сюди зробити перерву в навчанні.
Будь ласка, не лякайтеся.
Я не підозріла людина. Мене звати…
Со Ї Сун.
Ваше ім’я в селі знає кожний.
Думаю, я доволі відомий у цьому селі.
З іншого боку,
я вас ще ніколи не бачив.
Я подумав, ви з іншого села.
Інакше не може такого бути, щоб я проґавив таку красуню…
Але знову ж таки
я надто заклопотаний навчанням, щоб спілкуватися з пані.
Можливо, саме тому.
Справді?
А чутки кажуть не так.
Які чутки?
Ви дорогоцінний єдиний син шляхетної родини.
Ви нехтуєте навчанням,
але ваш батько не карає вас,
оскільки ви малим втратили маму через хворобу.
У результаті ви відомі тим,
що ви найбільш безжурний ледар у світі.
Здається,
я вас дуже зацікавив.
Але хоча вам усе про мене відомо,
я про вас нічого не знаю.
Як вас звати?
Молодий пане!
Молодий…
Молодий пане Ї Суне!
Як ви могли просто мене облишити…
Чекайте!
Чому ти так на мене дивишся?
Ви знайшли собі ще одну причину нехтувати заняттями.
-Коли я налаштуюся на навчання… -У будь-якому разі
вона така вродлива, як кажуть.
Ти знаєш, хто вона?
Так.
З якої вона шляхетної родини?
Вона не зі шляхетної родини.
Вона урядова куртизанка, що недавно переїхала сюди з Ханяна.
Куртизанка?
Чув, вона знана в Ханяні за вміння танцювати й розум.
Цікаво, чому вона переїхала аж сюди до маленького села.
Щоб зустріти мене?
Як там її звали?
Як її звати?
-Випийте, пане. -Будь ласка, випийте, пане.
-Тоді гаразд. -Ви сьогодні чудово виглядаєте.
Вольсім, до ваших послуг.
Що?
Це неприйнятно!
Кажуть, вона й у Ханяні була зверхня.
Яка гордовита жінка.
Вольсім.
То ось як її звати.
Даруйте.
Я приходив того дня, бо хотів вас побачити.
Вибачте, якщо я був грубий.
Яким саме чином ви були грубі?
Я не зовсім можу уточнити, але…
Будь ласка, не вибачайтеся, не знаючи за що.
Чекайте…
Молодий пане!
Я знаю, що ви більше любите спати, ніж їсти,
але часом робіть перерву в лінощах
чи зіпсуєте собі здоров’я.
Хто ви?
Ти досі в напівсні?
Ти служив мені все життя.
Але ви ніколи так рано не прокидаєтеся.
-Що сталося. -Соку.
Віднині я вирішив зосередитися на навчанні.
Чого це?
Ось який я насправді.
Я дістану вам ліки.
«Сюй Фан запитав про доброчестя.
Конфуцій відповів, що це означає любити інших».
Що ви робите?
Пані!
Який збіг!
Справді?
Я читав «Велике вчення» й слухав водоспад.
Щоб насолоджуватися природою й водночас вчитися.
Певно, ви прийшли з якоїсь причини,
але нам непристойно бути разом.
Тому вам доведеться зайняти місце он там.
Це місце зайняте.
«Сюй Фан запитав про мудрість.
Конфуцій відповів, що це означає розуміти інших».
«КОМЕНТАРІ ДО ВЕЛИКОГО ВЧЕННЯ»
Ви тут живете абощо?
Схоже, тут я краще зосереджуюся на навчанні.
Не схоже, що ви вчитеся,
як на мене.
«Якщо справа неправа, наказу не можна коритися.
Якщо не коритися наказу, роботу не буде виконано».
Як вдумливо!
Не хвилюйтеся.
Я піду по нього.
Але це небезпечно.
Я роками тренувався в майстерності володіння мечем, луком і списом,
щоб зміцнити дух і тіло.
Це має бути дуже…
Дуже просто.
Я зараз повернуся.
Але…
Не хвилюйся.
Молодий пане!
Зупиніться!
Зачекайте на мене!
Молодий пане!
Молодий пане Ї Суне!
Молодий пане!
Молодий пане Ї Суне!
Я його знайшов!
Я, Со Ї Сун, його знайшов!
Пані.
Ось ваш черевичок, пані.
Я його знайшов.
Що ви собі думали?
Кому яке діло до черевичка?
А якби сталося якесь лихо?
Ви за мене
хвилювалися?
Чого це мені за вас хвилюватися?
Більше так не робіть.
З вами все гаразд?
Я роками тренувався в майстерності володіння мечем, луком і списом…
Дайте мені.
Ні, я це зроблю.
Спершу висушіть одяг.
Ні, майже готово.
Тепло тіла — найліпше.
Ви спалите мій черевичок.
Ну ж бо.
Мені холодно.
Як вам Ханян?
Думаю, він значно більший і більш хвилюючий за це село.
Він справді більший, більш людний і шумний.
То як ви тут опинилися?
Вибачте, що розпитую.
Я відмовилася танцювати для високопосадовця.
Може, я й ница куртизанка,
але я не можу навіть пальцем поворухнути,
коли немає жаги танцювати.
Після того як я, ница куртизанка, відмовила такій могутній людині,
мені пощастило, що я взагалі жива.
Мала бути якась причина…
з якої ви не змогли змусити себе танцювати.
Лише подумати, я насолоджувався вашими танцями, коли чиновник не міг.
Я не знаю, як вам віддячити.
Ви мені вже віддячили.
Справді?
Це світляк.
Я тебе кохаю, Вольсім.
Я думав, ти поділяєш мої почуття.
Час прокинутися від цього сну.
Найдурніша людська емоція —
це кохання.
Я це кажу цілком серйозно.
Я хочу одружитися.
Нам не можна одружуватися.
Враховуючи мій клас,
я можу хіба що бути конкубіною.
Утечімо.
Якщо ми втечемо…
Ми не зможемо вічно тікати від світу.
Допоки світ залишиться незмінним,
не зміниться й наша доля.
Вольсім.
Ти сказав, що мала бути причина,
чому я не змогла танцювати й була вигнана з Ханяна.
Того дня
моя люба подруга покінчила життя самогубством.
Вона мала
романтичні стосунки зі шляхетним чоловіком.
На противагу загальному переконанню,
кохання не здатне врятувати людину.
Воно нас лише послаблює
й тягне в глибини горя.
Я тобі покажу…
що кохання може врятувати людину.
Якщо доведеться
пірнути в глибини горя,
я радо…
зроблю це з тобою.
Вольсім!
Вольсім…
Молодий пане.
А якщо хтось вас тут побачить?
Я знайшов дещо неймовірне.
«СІМ ДОБРОЧЕСНОСТЕЙ І ПОРОКІВ КАТОЛИЦИЗМУ»
Це західне вчення, так?
Саме так. У цій книзі написано, що всі люди народжуються рівними.
Хіба це не чудово?
Ось, поглянь.
Ми були закохані,
але нас розділяла перепона класу.
Для нас нове вчення, де йшлося про рівність,
здавалося спасінням.
-Отче наш, що є в небі, -Отче наш, що є в небі,
-хай святиться ім’я Твоє. -хай святиться ім’я Твоє.
-Хай прийде Царство Твоє. -Хай прийде Царство Твоє.
-Хай буде воля Твоя, як на небі, -Хай буде воля Твоя, як на небі,
-так і на землі. -так і на землі.
-Хліба нашого щоденного дай нам сьогодні; -Хліба нашого щоденного дай нам сьогодні;
-й відпусти нам провини наші, -й відпусти нам провини наші,
-як і ми відпускаємо -як і ми відпускаємо
-винуватцям нашим. -винуватцям нашим.
-І не введи нас у випробування, -І не введи нас у випробування,
-але визволи нас від злого. -але визволи нас від злого.
-Амінь. -Амінь.
«Бог є пращуром усього живого
і творцем усього сущого.
Тож усі нащадки Бога
можуть захищати себе,
покладаючись на його любов».
Якщо ми всі рівні як діти Бога,
хіба ми не маємо говорити однаково, попри клас?
Саме так.
Ї Суне.
Повтори.
Со Ї Суне, малий негіднику.
Хто міг знати, що так приємно, коли лають?
Сподіваюся, це розповсюдиться Чосоном.
Тоді до всіх звертатимуться на ім’я
й ставитимуться з повагою.
Коли той день прийде,
ми зможемо одружитися.
Коли, на твою думку, прийде той день?
Вольсім.
Я хочу скласти державний іспит.
Аніж чекати на те, щоб світ змінився,
я б хотів сам його змінити.
Можливо,
найбільше ми вірили одне в одного.
Нас швидко захопило крихке, але небезпечне переконання,
що ми можемо бути щасливі,
і ми заразили одне одного тим переконанням.
Ми не знали,
які страшні наслідки чекали на нас.
Вона урядова куртизанка.
Її звати Вольсім.
Молодий пан товаришував з католиками, включаючи її,
і я страшенно хвилююся.
Що нам робити?
Вольсім!
-Молодий пане. -Вольсім.
Подорож до Ханяна буде важка.
І я чула, що зараз лютують бандити.
Будь ласка, будь обережний.
Не хвилюйся.
Я безпечно повернуся й візьму тебе за дружину.
Останнім, що я побачу перед смертю,
буде твоє обличчя.
Це тобі на згадку, поки мене не буде.
Я його не зніматиму,
поки ти не повернешся.
Будь ласка, не забудь мене.
Я радше забуду себе,
ніж забуду тебе.
Молодий пане.
У нас не весь день вільний.
Ходімо.
Нещодавно чоловік скасував поминальну службу за мамою
й учинив злочин, спаливши й поховавши табличку пращурів.
Це сталося під впливом злих послідовників огидних учень католицизму.
Вони по черзі проводять зібрання, Шість зустрічей, у своїх будинках,
де чоловіки й жінки сидять разом й розповсюджують аморальні вірування.
Вони навіть проводять зустрічі в будинках куртизанок.
Це справді надзвичайно огидно.
Нещодавній тяжкий злочин стався,
бо проти них не було вжито заходів.
Якщо так піде, країна чемності,
побудована на конфуціанстві з 4000-літньою історією,
опиниться в руках звірів і негідників.
Щоб запобігти цьому,
ми їх обезголовимо й виставимо їхні відрубані голови як попередження.
Ми також заб’ємо їхні двері цвяхами
й ущент спалимо їхні села.
Село поруч лежить у руїнах.
Якщо так піде й далі, наше село не стане виключенням.
Очевидно, що прибічники Норон використовують католиків
як привід нас здолати,
але ми нічого не можемо вдіяти.
Якщо жертва неминуча,
ми принесемо в жертву лише одну людину.
Прийшли жорстокі часи.
А в жорстокі часи потрібний цап-відбувайло.
Що урятувати власні життя,
люди звинувачують інших, не вагаючись.
Клянуся, це була куртизанка!
-Це вона! -Це точно вона!
-Це вона! -Я її бачив!
Усі кажуть, що ти тут єдина католичка.
Але ти вважаєш, що я полюю на просту куртизанку?
Це ніяк не може належати такій ницій куртизанці, як ти.
Хто його тобі дав?
Відповідай,
і я збережу тобі життя.
Він мій.
Він завжди…
належав мені.
Але була
одна людина,
яка пожертвувала собою,
щоб урятувати коханого.
Ура!
Вольсім!
Молодий пане…
Молодий…
Вольсім.
Кохання не здатне врятувати людину.
Воно нас лише послаблює й тягне в глибини горя.
Я тобі покажу,
що кохання може врятувати людину.
Якщо доведеться
пірнути в глибини горя,
я радо…
зроблю це з тобою.
Сповнений жадоби помсти
й осліплений люттю,
я звернувся до зла.
Якщо Бог живе на небі,
я відмовляюся йти туди.
Я вбив…
тебе.
Моя віра…
спричинила
її смерть.
Ти добре спав?
Ось.
Це твоя улюблена кава з фільтра.
Виглядаєш кепсько.
Тобі зле?
Мені щойно наснився сон.
Сон?
Ти казав, що демонам не треба спати, а тобі навіть сон наснився?
Про що він був?
Мені наснилося, як я був людиною.
До тебе повернулися спогади?
Трохи.
Якою людиною ти був?
Мені цікаво.
Я…
був у декого закоханий.
Її звали Вольсім.
То тобі снився не ти,
а твоя колишня?
Боже, не віриться.
Вона була гарна?
У вас був щасливий фінал?
Не кажи, що для вас усе скінчилося кепсько.
У нас був простий і незначний фінал,
як у всіх.
Піду помиюся.
Ось про що я.
Можете дозволити нам поговорити сам на сам?
То ти розбудив свої спогади.
Так.
Я вбив себе, щоб не опинитися там, де ти,
але ти перетворила мене на демона.
Мені була потрібна допомога.
Не лише на небі, але й у пеклі.
Коли твоя палюча образа на людей збіглася з бажанням Бога,
народився демон.
Як ти могла нагородити мою віру…
такою трагічною смертю?
Віра небезпечна за природою.
Можливо, небезпечніша за все.
Навіть не почуваєшся винною?
Як ти можеш не відчувати провину, якщо навіть ниці люди її відчувають?
На кого ти такий лихий: на мене чи на себе?
Чи тому, що боїшся, що доля повториться?
Що знову змусиш її страждати?
Про що ти говориш?
Як я вже казала,
долі судилося повторюватися.
Певно, тому твоє тату й перемістилося.
Щоб ви двоє зустрілися, щоб вас знову спіткало лихо.
Мовчи!
Це доля, яку ти створив.
Ти просто розплачуєшся за скоєне.
Доля…
Директоре Чоне.
Думаю, я дізнався про ваше минуле життя.
Знаєте, яке у вас було повне ім’я?
Со Ї Сун.
Звідки ви знаєте?
До мене…
повернулися спогади.
Ви пам’ятаєте й те, як померли?
Я вас значно краще розумію, відколи дізнався
про нещасливе життя Со Ї Суна.
Не диво, що ви ненавидите людей.
Однак
якщо згадали, то розкажіть
про Вольсім.
Вона То То Хі.
Не може бути.
Наша зустріч
не була збігом.
Чи могло так статися, що ви почали ставати людиною,
щойно зустріли її?
Ви сказали, що ваші сили почали погано слухатися, а тату перемістилося,
коли ви її вперше зустріли.
Певно, так і є.
Досі ми думали,
що втрата сил перетворила вас на людину,
але все було навпаки.
Іншими словами,
вашу зміну спричинила зустріч із людиною з минулого життя,
і тому ваші сили мерехтіли.
Це ситуація курки та яйця.
Ви їй скажете?
Ні.
Їй краще не знати.
ВОЛЬСІМ
Вольсім.
Це щось нагадує.
І він не хотів про неї говорити.
У нього досі почуття до неї?
Я щойно звучала, як нав’язлива дружина.
Треба стерегтися.
Увійдіть.
Я завантажила дані щодо продажу нового продукту.
Пані Сін.
Скажімо, у вас утрата пам’яті.
Що ви б відчували, якби раптово повернули спогади?
-Неочікуване питання. -Просто уявіть.
Нахлинули старі спогади.
Ви були б дуже розгублені, так?
Ви були б здивовані та схвильовані.
Найкраще, що можна було б зробити для вас,
було б терпляче бути поруч.
Думаю, так.
Дякую, що роз’яснили це мені.
Радо.
Я врятував світ.
Я пролив кров за вас усіх.
То Кьоне.
Протримайся ще трохи,
і тато витягне тебе звідси.
Тому регулярно пий ліки
й дбай про…
Ти все знала, чи не так?
Ти все знала…
та вдавала, що не знаєш.
Ти дбаєш лише про себе.
То Кьоне.
Я прийняв за тебе кулю.
Я захищав тебе.
Ти…
насправді погана.
Я все життя була хороша.
Тому мене й не карають.
Тоді…
як щодо мене?
Як щодо мене?
Що я зробив не так?
Ти…
не послухався батька.
Ти не жив так, як він хотів.
Тому тебе й карають.
Ти на це заслуговуєш.
Ти винний.
Но То Кьоне!
Заспокойся, Но То Кьоне!
Заспокойся!
Тепер твоя черга.
Я куплю цю.
І ту теж.
Це ж для доброї справи, так?
Так, усі прибутки передадуть Асоціації добробуту дітей.
Це чудово.
Я візьму ще цю.
Алло, говорить Кім Се На.
Пане Чоне.
Дякую за подарунок.
Завдяки вам зі мною все гаразд.
Я це зробив не тому, що ви мені подобаєтеся.
Але ви мене не сварите за те,
що я сьогодні знову тут.
Оприлюднено результати психіатричної експертизи То Кьона.
Від періодичного вибухового розладу
до надзвичайної тривожності й депресії — він у серйозному стані.
Загалом він був бомбою з часовим механізмом.
Якби не ви,
То Хі б не вийшла цілою.
Дякую.
І…
Вибачте
за те, що донині не розумів вас.
Немає жодного непорозуміння.
Алло, детективе Паку.
То Хі.
Оприлюднено результати психіатричної експертизи То Кьона.
Но То Кьон…
мертвий.
ПОКІЙНИЙ НО ТО КЬОН
Попий води.
Усе гаразд.
Певно, ти в шоці.
Будь ласка, скажи мені, якщо знадобиться якась допомога.
Тобі точно непросто.
Дякую, що прийшла.
Це він убив пані Чу.
Звісно я маю його проводити.
Треба було раніше особисто вибачитися перед тобою,
але мені було важко прийняти, що мій син був таким монстром.
Вибач, То Хі.
Я виявився поганим батьком.
То він убив себе?
Певно, його заполонила
вина за скоєне.
Не думаю, що його смерть може виправити вчинене.
Обіцяю якось виправити це.
Тож заради компанії,
будь ласка, не розголошуй це.
Ти переймаєшся компанією
навіть у такій ситуації?
Мої мама й тато заснували цю компанію разом,
виростили її своїми кров’ю й потом.
Уяви, що люди дізнаються,
що мою маму вбив її психічно хворий жадібний онук.
Це був би страшний удар для компанії.
А ще, якщо це випливе,
постраждають усі члени родини.
Це заради родини, а не лише компанії.
Зрештою, ти входиш до цієї родини.
Схоже, родина дорожча тому,
кому більше втрачати.
До зустрічі.
Де Но То Кьон, диявольське дитя?
Як він міг убити власну бабусю?
Су Ан.
Твій син убив нашу маму.
Не її серцевий напад.
Це було вбивство!
Поверни її.
Негайно поверни її!
Мені її так шкода.
Що ти тепер робитимеш?
Поверни її!
Ходімо.
Тут задушливо.
Вибач, Су Ан.
Це я винний.
Наша бідна мама.
Пам’ятаєш ім’я, під яким Кі Кван Чуль
зберіг Но То Кьона в телефоні?
Абраксас?
Я знала, що воно звучало знайомо,
воно з роману «Деміан».
«Пташка виривається з яйця.
Яйце — це світ.
Щоб народитися,
потрібно
спершу знищити світ».
«Пташка летить до Бога,
ім’я якого Абраксас».
То в Но То Кьона не було вибору,
крім як убити пані Чу, щоб розправити крила?
Він так виправдовував злочин.
В голові не вкладається.
Він
справді не знав?
Ти про Но Сук Міна?
Як він міг не знати…
чим займався Но То Кьон?
Я не можу зрозуміти.
Може,
поїдемо побачитися з пані Чу?
Я втратив мати й сина.
У мене залишилася лише ти.
Ми навіть не надто близькі.
Досі не були,
але спробуймо ладнати як єдина родина одне одного.
А Остін і Джастін — тепер єдині майбутні спадкоємці
«Міре Груп».
Пані Чу.
Тепер усе скінчено.
Та попри це не відчуваю,
щоб щось змінилося.
Но То Кьон утік від гріхів.
А я досі засмучена.
Чи зможу я з часом
від цього оговтатися?
Скажи мені.
Від усього можна з часом оговтатися?
Це ти маєш знати, бо жив 200 років.
Не можна.
Ти просто…
забуваєш, що сталося…
ненадовго.
Я так і знала.
Я піду.
Обіцяю наступного разу бути в кращому гуморі.
Ходімо.
То скажи мені.
Крім солодкої вати й заходів сонця,
що тобі ще подобається?
Я люблю всіляке солодке.
Схоже, завдяки цукеркам усі почуваються знову дітьми.
І…
ти мені теж подобаєшся, Пок Кьо.
Дурненька.
Це сльози радості.
Ледь не забув.
Ось.
Що це?
Будь ласка, приходь завтра на наш виступ.
-Ні, дякую. -Чому?
Не варто змішувати роботу й приватне життя.
Я не хочу заважати тобі на роботі.
Не кажи так.
Для мене було б дуже важливо, якби ти прийшла.
Це море!
-Покваптеся, пані Чхве. -Дивовижно!
Ми розійдемося після одного пива.
-Треба поїсти рамен на річці Хан. -Піар-команда!
І поїсти смаженої курятини.
-Кохання — не злочин, так? -Знайдімо місце.
Де нам сісти?
Пане Хане, пані Чхве, сюди!
Мило!
Це так мило.
Агов.
Ходімо деінде.
Чому? Мені тут подобається.
А ви не розумієте?
У них роман.
Справді?
-Ходімо. -Що з ними?
Це не роман!
Боже.
Вона його поїдає абощо?
Як жорстоко.
Ходімо.
Як шкода. Мені тут подобається.
-Тихо. -Ходімо деінде.
Ні, повертайтеся!
«ФОНД СУНВОЛЬ»
Ви виглядаєте чудово!
Я вас люблю!
-Ка Йон! -Будь ласка, покажіть серце на камеру!
Ка Йон!
-Ви вродливі! -Помахайте!
Я сильніше люблю!
Я вас люблю!
Будь ласка, покажіть сердечко!
Ви вродливі!
-Будь ласка, погляньте сюди! -Ви такі гарні.
Хвилинку, будь ласка.
Вітаю.
Дякую.
Я їду з Кореї одразу після виступу.
Я більше вас не турбуватиму.
Ви їдете назавжди?
Тут у мене є лише сумні спогади, крім директора Чона.
Схоже, і він уже не виключення.
Директор Чон і Зірка Чін мають позувати для камер.
Зробіть останню послугу.
Будь ласка, сьогодні зосередьтеся на обов’язках виконавчого директора.
Ходімо.
Почнімо знову.
Тут також виконавчий директор Чон Ку Вон.
Будь ласка, станьте поближче.
Знаєш, чому я почала танцювати?
Через картину у фойє з танцем з двома мечами.
Мені подобалося, як директор Чон на неї дивився.
У погляді були сум і ніжність.
Сповнений емоцій погляд був йому непритаманний,
і я так його жадала.
Якщо досить старанно танцюватиму,
мала надію, він так дивитиметься на мене.
Ось чому.
А натомість
він так дивиться на То То Хі.
Хоча він став її, а не моїм,
у мене в житті досі є танці.
Схоже, тут я краще зосереджуюся на навчанні.
Не схоже, що ви вчитеся.
Я тебе кохаю, Вольсім.
Со Ї Суне, малий негіднику.
Хто міг знати, що так приємно, коли лають?
Останнім, що я побачу перед смертю,
буде твоє обличчя.
Я його не зніматиму,
поки ти не повернешся.
Якщо Бог живе на небі,
я відмовляюся йти туди.
Ку Воне.
Усе гаразд?
Коли я був людиною,
я вбив людей.
Я вбив багатьох людей…
які мене любили…
і яких я любив.
На це була причина?
Точно не знаю.
Вони пожертвували…
жінкою,
яку я кохав.
Я в усьому винний.
Якби я її не покохав,
вона б не померла.
Мене це лякає.
Я можу…
принести тобі горе.
Я однаково буду нещасна без тебе.
Якщо я однаково буду нещасна,
я хочу бути нещасними разом.
Я тобі покажу,
що кохання може врятувати людину.
Якщо доведеться
пірнути в глибини горя,
я радо…
зроблю це з тобою.
Чи існує взагалі
визначена доля?
Якщо існує,
я рішуче налаштований
цього разу вибороти нам щасливий фінал.
Лише подивіться!
Господи,
захисти нас у битві.
Будь нашим захисником проти зла й тенет сатани.
Кинь у пекло
сатану й усіх злих духів,
які ходять цим світом
і хочуть звабити душі.
Я бачила диявола.
МОЯ ЛЮБА ДОНЬКА ТО ХІ
Чи існує взагалі
доля,
у неуникненній передвизначеності долі,
ми будемо
знищені
чи…
врятовані?
МІЙ КОХАНИЙ ДЕМОН
Я не хочу повторити нещасливе минуле з То Хі.
Я виборю щасливий фінал.
-Я тебе кохаю, Чон Ку Воне. -Я теж тебе кохаю.
Що захочеш, То Хі.
Замало часу, щоб зробити тебе щасливою!
Часом щастя буває отруйне.
Дозволь дещо запитати.
Ти не знав, що замислив То Кьон?
Чи просто не зважав?
Я думав, ти не знала, але ти просто вдавала?
То скільки тобі відомо?
Думаєш, батьки померли в аварії.
Їх убила Чу Чон Сук.
Переклад субтитрів: Дарія Хохель