Iste sa pýtate,
prečo smrť Johna Lennona tak hlboko zasiahla toľko ľudí?
Teraz máme desať minút na tichú modlitbu, ako nás požiadala Yoko Ono,
- za Lennonovu dušu. - Dámy a páni,
prosím, vypnite si rádiá.
VRAVEL LEN: DAJME ŠANCU MIERU
Prerušte, prosím, akýkoľvek predaj tovaru.
Rozjímajte potichu.
Začneme teraz.
Pomodlime sa všetci. Ďakujem.
DAJME ŠANCU MIERU
Choďte preč z ulice.
Dňa 8. decembra 1980
zavraždili Johna Lennona pred jeho domovom v New York City.
Všetci na druhú stranu ulice. Poďme.
Neuveriteľné bolo, že pri zločine takéhoto rozsahu
sa prípad nikdy nedostal pred súd.
Dnes sa mal začať výber poroty,
ale v súdnej sieni
bolo jasné, že porotný súd nebude.
Preto fakty o tom, čo sa stalo, neboli nikdy zverejnené.
Celý svet vie, kto bol John Lennon.
A teraz sa snažíme zistiť...
Snažíme sa porozumieť jeho údajnému vrahovi.
A kde je temnota,
tam sa rodia konšpiračné teórie.
Zo spisov FBI je jasné, že Lennona považovali za politickú hrozbu.
MINISTERSTVO SPRAVODLIVOSTI
TAJNÉ JOHN WINSTON LENNON
Podnikli sa kroky na najvyšších pozíciách, aby sa niečo spravilo s Lennonom.
Teraz, po 40 rokoch,
prehovoria svedkovia po prvý raz.
Čas uplynul. Nahrajte to.
Neviem. Raz a nikdy viac.
Napokon, je to výprava do mysle vraha.
V prípade vraždy hudobného génia
a jedného z najotvorenejších zástancov mieru, akého kedy svet videl.
Nikto nedal mieru ozajstnú šancu.
Skúšali to Gándhí a Martin Luther King, ale zastrelili ich.
KTO CHYTÁ V ŽITE
JOHN LENNON: VRAŽDA BEZ PROCESU
PRVÁ EPIZÓDA
POSLEDNÝ DEŇ
ROZPRÁVAČ KIEFER SUTHERLAND
Koncom 70. rokov sa John Lennon stiahol z verejnosti.
Býval na siedmom poschodí bytového domu Dakota
na kraji newyorského Central Parku,
kde sa utiahol do úzadia s manželkou Yoko Ono a malým synom Seanom.
Producentka rádia RKO Laurie Kayová
priletela 8. decembra 1980 do New Yorku
za prácou snov: rozhovorom s Johnom Lennonom.
Bola to pre mňa obrovská česť...
PRODUCENTKA RÁDIA RKO
...lebo John bol môj... môj idol, moja ikona.
Vždy som bola fanúšička Beatles, preto som sa veľmi tešila.
John bol päť rokov doslova mimo brandže
a neposkytoval žiadne rozhovory.
Vlastne úplne zmizol.
Asistenti nás pustili dnu.
Prepáčte, meškám. Čakal som, že mi zabzučí, ale ona...
Vošiel a sadol si.
Yoko sedela vedľa.
Nie, nie, nie... To len preto, lebo čakali, vieš.
Toto bol jeho posledný rozhovor.
Čo je to? Mikrofón.
- Uvoľním sa. - To je ono.
14:30
Haló. Skúška. Skúška.
- Nahrávame? - Áno.
Nahrávame, drahý.
Dobre, keď budete pripravená.
Ako sa cítite, keď sa po piatich rokoch mlčania odhaľujete ľuďom?
Vravím: „Som tu teraz. Ako sa máte vy?
Aký je váš vzťah?
Prekonali ste to všetko?
Neboli 70. roky drsné? Sme tu.
Tak skúsme 80. roky zlepšiť, čo vy na to?“
Bolo úžasné hovoriť s ním o jeho politickom postoji.
VOJNA SA SKONČILA!
Ľudia majú moc.
Majú moc stvoriť spoločnosť, akú chcú.
A myslím, že je čas na zmenu.
Myslíme si, že sme rozdelení na jednotlivé časti:
podľa krajiny, pohlavia, rasy.
Je to nezmysel.
Predstavte si, že by neexistovali krajiny, neexistovalo by náboženstvo.
Len si to predstavte.
Bolo by to také hrozné?
Veľmi sa tešil, že sa vracia k hudbe.
Videli ste mu v očiach, čo to preňho znamená.
Úlohou každého umelca či básnika je vyjadriť, čo cítime všetci.
To je jeho práca.
Nie ako kazateľ, nie ako vodca, ale ako odraz nás všetkých.
A moja práca sa neskončí, kým nezomriem a nepochovajú ma.
Čo je, dúfam, veľmi, veľmi ďaleko.
Kým John poskytoval rozhovor v Dakote,
na ulici sa zišla skupina fanúšikov.
Dohliadal na nich správca Jay Hastings.
Prečo ste doteraz mlčali?
Až doteraz?
Nechcel som problémy.
SPRÁVCA DOMU
A teraz?
Čas uplynul. Nahrajte to.
Neviem. Raz a nikdy viac.
MENO – JAY HASTINGS PODPIS – ÚRADNÍK
Práca správcu?
Je hlavne o bezpečnosti,
ale bez zbrane, žiadny slzný plyn ani nič také.
Len núdzové tlačidlo na stole, ak by bol problém.
Vonku na ulici
boli vždy ľudia a kričali cez bránu.
Ozývalo sa to vo dvore.
„Hej, John,“ a podobne.
Nie je tu. Nikto nie je doma. Preč.
V ten večer pracoval v Dakote aj vrátnik Joe Many.
Vonku už stáli ľudia.
Fanúšikovia sa tlačili pred domom.
Ľudia vedeli, že ak tam budú dosť dlho...
VRÁTNIK
...zistia ich režim, kedy chodievajú von
na prechádzku, raňajky či obed,
alebo nasadnú do auta a idú do štúdia.
Jeden v skupine pred Dakotou
upútal v to popoludnie Joovu pozornosť.
Bol to taký bucľatý, zavalitý typ chlapa.
Neobstával s ostatnými, viete.
On... Obstávali tam a on bol za nimi.
A počúval.
Spýtal som sa ho: „Čo tu robíte?“
Povedal, že chce Johnov autogram.
Z istého dôvodu si spomínam, že povedal,
že ani nemá rád jeho hudbu, ale je zberateľ
a zbiera rôzne veci ako... Spomínam si, že vravel,
že zbiera motýle alebo niečo podobne čudné.
Kedy to vyjde?
- Rád si to vypočujem. - Pošlem vám kópiu.
Och, áno... Nikdy... Rád si to vypočujem.
Yoko zavolali a povedala Johnovi: „Bože, musíme ísť.“
Čo napísala?
- Nevidím to. - „Komu“ je pre teba.
Tiež to podpíšem.
A potom medzi dvoma
budete mať pocit, že môžete...
Yoko, spravím to hneď teraz.
LAURIE S LÁSKOU, YOKO ONO
Úžasný pár.
Cítila som s nimi skutočné prepojenie.
S radosťou. Viete...
Aj ja ľudí obdivujem, viete.
Večer mali stráviť v štúdiu.
16:30
Všetci sme odišli z budovy spolu.
Pred Dakotou bolo jednoznačne viac ľudí...
Viac Fanúšikov Beatles, Johna Lennona, ako keď sme prišli.
Vyšli sme von,
podišiel ku mne dosť nepríjemný muž
a spustil: „Hovorili ste s ním?
Máte jeho autogram?
Hovorili ste s ním? Máte autogram? Hovorili ste s ním? Máte autogram?“
Mysleli sme, že odíde. Neodišiel.
John a Yoko nastúpili do limuzíny a odišli.
Ten muž prišiel znovu za mnou.
„No? No? No? Čo povedal? Čo povedal?“
Otočila som sa a odišla som.
John a Yoko išli do nahrávacieho štúdia
dokončiť prácu na novom singli s producentom Jackom Douglasom.
Pracovali sme na platni.
Dobre sme sa bavili.
HUDOBNÝ PRODUCENT
Znovu ho to úplne pohltilo.
Bol... Sebavedomie z neho len tak sršalo.
Priblížme to, Bob.
- Áno. - Ako?
Vpredu je zaostrenie, vzadu priblíženie,
alebo tieto dva gombíky.
K filmom.
Skvelý film je taký, ktorý vo vás vyvolá túžbu natočiť film.
Kiežby som to dokázal.
Doriti, idem a natočím ho.
Keď počujem skvelú skladbu, chcem ju nahrať.
Tiež nahrám takú.
- Tridsaťjeden a 32, áno? - Áno.
Vezmi ich a podaj ich cez bránu a pošli kľúč...
Keď sme sa rozbehli, tok jeho kreativity...
Cítili ste to.
Dobre.
Všetko išlo ako po masle.
Bol šťastím celý bez seba.
Johnov šťastný domáci život, hlavne jeho rola otca pre syna Seana,
ho inšpirovala znovu tvoriť hudbu.
Na tamtom televízore, nalepená na obrazovke, bola fotka Seana.
Keď ste zdvihli zrak na reproduktory, bol tam.
Stále sme tam mali jeho fotku,
aby sa na mňa celý čas pozeral.
Všetko bolo o Seanovi.
Povedal: „Nemôžem prestať.
Mám pocit, že sa to so mnou valí a nechcem prestať.“
Keďže som nebol v štúdiu päť rokov,
zvykol si, že som celý čas doma.
Jedného dňa vyhlásil: „Vieš, kým chcem byť, keď vyrastiem?“
A ja: „Nie, kým?“
Pozrel sa mi do očí a povedal: „Len ocko.“
Neviem, či je to tým, že sa narodil v rovnaký deň ako ja.
Ale sme takmer ako dvojčatá.
Keď sa cítim deprimovane, začne sa tak cítiť aj on.
Takže teraz mám ešte väčší dôvod zostať zdravý a pozitívny.
Trávil som čas so Seanom a zrazu som mal piesne.
Nesnažím sa súťažiť so svojím starým ja.
S Paulom sme spolu spravili veľa piesní,
ale potom nám to už neprinášalo také potešenie ako predtým.
Chcem sa k tomu vrátiť a užívať si to.
Ľudia vravievajú: „John a Yoko sa dali dokopy a Beatles sa rozpadli.“
A sme spolu dlhšie ako Beatles.
V ten večer sme dokončili mix a ťažká práca bola za nami.
Vedeli sme, že to je ono.
A... Naposledy som ho videl,
keď nastúpil do výťahu na desiatom poschodí.
Dvere výťahu sa zatvárali,
stál predo mnou so širokým úsmevom.
Bol šťastný z toho, ako to všetko išlo.
Bol to úžasný deň.
A povedal mi:
„Uvidíme sa ráno o deviatej.“ Šťastný ako blcha.
22:40
Ten muž bol tam pri vchode do budovy.
Spýtal som sa ho: „Prečo ste ešte tu?“
Povedal: „Och, chcem autogram od Yoko.“
A potom som sa vrátil dolu.
Limuzína vezie Johna a Yoko naspäť domov do Dakoty.
Newyorský taxikár Richard Peterson má zákazku rovnakým smerom.
Vyzdvihol som dvoch mužov.
Rozprávali sa vzadu.
Vraví sa, že nepočúvame, ale počúvame.
TAXIKÁR
My taxikári počujeme všetko, čo sa vzadu deje.
Išli na večierok v Dakote.
22:48
Dorazili sme tam.
Zastal som za limuzínou.
Yoko vystúpila
a vykročila smerom k domu Dakota pred Johnom.
Blížil sa... Končila sa mi služba.
A potom som začul bum... Buchnutie dverí auta... Bum.
Och, teraz určite vystúpi John Lennon. Nikdy som ho nevidel osobne.
Vravel som si: „Och, John Lennon.“ Budem môcť hovoriť, že som videl Lennona.
A počuli ste ho prichádzať, lebo kráčal veľmi svižne.
Počuli ste...
Vtedy som ho uvidel.
Videl som ho.
Lennon vchádzal dnu a ten chalan zvolal:
„John Lennon,“ a on... Stál tam.
Mohutný, poriadny kus chlapa.
Pozeral som sa naňho, pozeral som sa cez predné...
predné sklo taxíka.
Videl som, ako ho zastrelil.
Päť výstrelov.
Ten chlap práve postrelil Johna Lennona.
Prebehol popri mne. Povedal: „Postrelili ma.“
Z úst mu vytekala krv
a zrútil sa na zem.
Prevalil som ho napoly na chrbát, zložil som mu okuliare
a položil ich na stôl.
A Yoko kričala: „Zavolajte sanitku, zavolajte sanitku,
zavolajte sanitku.“
Bežal som do kancelárie.
Stál tam Jay celý od krvi a nepovedal mi ani slovo.
Prešiel som popri stole
a John ležal vystretý na zemi.
Pokojne, nehybne.
Yoko držala jeho hlavu v lone.
Postrelil ho.
Myslel som, že natáčajú film.
To som si myslel.
Myslel som, že natáčajú film,
ale nevidel som svetlá ani kamery.
Uvedomil som si, že to nie je film.
Ale ten chlap tam stále stál so zbraňou.
S pokojom Angličana. S pokojom Angličana.
Neobvykle zostal strelec na mieste činu
a ako prvý naň dorazil Peter Cullen.
Zavolali nám o možnej streľbe.
Keď sme zastali oproti Dakote, niekto ku mne dobehol.
Bežal preč od budovy.
NEWYORSKÁ POLÍCIA
Povedal: „Opatrne, pán policajt. Ten muž strieľa.“
A ja na to: „Och, ježiši, je to tu.“
Za pár sekúnd vám prebehne pred očami celý život.
Obzrel som sa. Všetci stáli ako prikovaní.
Vyzeralo to ako fotka.
Poznal som tam len vrátnika. Spýtal som sa:
„Čo sa tu deje, dopekla?“ Ukázal naňho: „Postrelil Lennona.“
Na miesto činu ako ďalší dorazil Herb Frauenberger.
Zastavili sme na západnej strane.
NEWYORSKÁ POLÍCIA
Takže sme mali dve autá
na oboch stranách a mierili svetlami na vchod.
Druhá jednotka pritlačila muža o stenu.
Dali sme mu putá. A bolo to zvláštne.
Vôbec nám sa nebránil.
Vôbec nevzdoroval.
Vlastne sa ospravedlnil.
Povedal: „Bože, prepáčte, chlapi, pokazil som vám večer.“
Ja na to: „Žartuješ?
Práve si si zničil celý život.
Čo si si myslel, dopekla?“
Niekto kričal: „Je tu postrelený.
Vnútri je postrelený.“ Tak sme šli dnu... so zbraňami, samozrejme.
Ako prvé som uvidel muža ležiaceho na zemi.
Nevedel som, či žije. Nehýbal sa.
Vravel som si, že možno má pulz.
Trochu som mu pootočil hlavu, aby som mu mohol nahmatať pulz,
a mal veľmi slabý pulz.
Niekto za mnou vtedy vyhlásil:
„To je John Lennon.“ A vtedy mi to došlo.
Povedal som: „Bože, John Lennon.“
Vtedy sa už vonku tvoril dav,
vyniesli sme ho von, naložili ho do auta a...
„Dostaňme ho odtiaľto preč...“
Oznámili sme, že sme na ceste
do nemocnice, ale Lennona sme nespomenuli,
lebo novinári počúvali policajné vysielačky.
Nechceli sme tam žiadny cirkus.
Johna vzali do Rooseveltovej nemocnice,
na jednu z najlepších úrazoviek na Manhattane.
JIS
Vedeli sme, že ho postrelili. A že vážne krvácal.
John Lennon bol môj obľúbený člen Beatles.
ZDRAVOTNÁ SESTRA
Bolo ozaj tragické, že to bol jediný raz v živote,
keď som ho stretla.
ROOSEVELTOVA NEMOCNICA
Bežal som tam. Pýtal sa, čo sa deje.
Odvetili: „Strelné poranenie.“
Zohli sme sa k nemu.
Ošetrovali sme ho, podali mu infúziu...
LEKÁR NA POHOTOVOSTI
...dávali mu masáž srdca a... všetko do rytmu.
Intubovali ho. Dýchali zaňho.
A zrazu niekto povedal:
„Hej, vyzerá ako John Lennon.“
Vravím: „Nie, to nemôže byť on.“
Prezreli mu veci a našli peňaženku.
Mal v nej fotku, na ktorej bol on,
Sean a Yoko s bielym Rolls-Royceom v pozadí.
A povedal som si, panebože, to je John Lennon.
Kým lekári zachraňovali Lennona,
správy o streľbe sa začali šíriť.
Práve sme dostali znepokojivú správu.
Muža, ktorého predbežne identifikovali ako Johna Lennona,
bývalého člena Beatles, postrelili v Central Park West,
pred budovou Dakota, kde Lennon býva.
Polícia ho prepravila do Rooseveltovej nemocnice.
Ak získame ďalšie informácie, prinesieme vám ich.
Snažíme sa spojiť s políciou,
s nemocnicou, s jeho manželkou, Yoko Ono,
pre ich vyjadrenie k dnešku a podrobnosti o tom, čo sa deje.
Noviny prípad ostro sledujú,
ale skutočný rozsah Lennonových zranení je jeho ošetrujúcim lekárom zjavný.
Držíte... Držíte srdce v rukách
a stláčate ho, ako by to robilo ono.
Pumpujete ho.
A nádej je niečo, čo...
Mali sme známky života.
Žiaľ, nestačilo to.
Myslím, že uplynulo približne 45 minút, než to bolo
márne a vyhlásili...
vyhlásili sme smrť a prestali.
Počuli by ste spadnúť aj vlas.
Stále chcete urobiť viac,
ale prestanete a nemáte... Nemáte slov.
Žiaľ, je to veľmi, veľmi tiché.
Keď vyhlásil smrť a skončilo sa to...
SESTRA NA POHOTOVOSTI
...a vyšli sme z miestnosti, z reproduktorov hralo „Imagine“.
V tej chvíli sme si to všetci uvedomili.
Možno keby som urobil to alebo tamto... Máte pocit, že ste zlyhali.
Boh ti žehnaj.
Pracoval som a prišla za mnou manželka.
Bola bledá a povedala: „Musím s tebou hovoriť.“
Povedala mi, že Johna postrelili.
Hneď sme nasadli do taxíka, šofér mal pustené rádio
a o ničom inom sa nehovorilo.
Bývalý člen Beatles John Lennon, ktorého strelili
dvakrát do chrbta, je teraz v nemocnici v New York City.
O jeho stave nemáme informácie.
Producent Jack Douglas s manželkou
prišli do nemocnice, dnu ich však nepustili.
Som Jack Douglas. Bol som s ním.
Odíďte, pane. Vieme to, ale aj tak musíte odísť.
Nemôžeme. Yoko je tu? A Fred?
Yoko je tu.
Poviete im, že je tu Jack?
Poviete Yoko, že je tu Jack, prosím?
Myslel som si, že ho postrelili, ale že žije.
To... Len v to som mohol dúfať.
- Povedzte, že som tu. - Sú si blízki.
Odišiel odo mňa päť minút predtým, než išiel domov.
Je jeho najlepší priateľ. Jej tiež.
Potrebuje teraz niekoho.
Prosím, poviete jej, že je tu Jack?
Zdravotníci teraz museli
oznámiť Yoko, že John zomrel.
Padla na kolená a ja vedľa nej.
Držala sa ma a uisťovala som ju, že netrpel.
Nebál sa.
Potom Yoko povedala: „Musím ísť domov.
Musím vidieť syna.“
Nechcela, aby sa to dopočul z rádia alebo televízie.
Samozrejme, vpredu bol dav.
Viete, novinári.
Povedal som: „Povedzte šoférovi, nech príde z 59. ulice
a vyvedieme vás zadným vchodom.“
Tak sme to spravili.
Usadili sme ju do auta a vrátila sa do Dakoty.
Zostali sme tam, kým neoznámili, že zomrel.
Ale...
bolo, doriti, bolo to fakt príšerné.
Tretí pokus.
Správy o Lennonovej smrti sa nezastaviteľne šírili
a komentátori amerického futbalu
mimo vysielania uvažovali,
či to majú národu oznámiť.
Tento stav zápasu
nám neumožňuje priniesť správy.
- Čo myslíš? - Podľa mňa áno.
- Áno? - Áno.
Musíme to spraviť. Vieme to. Musíme to spraviť.
- Dobre. - Počkaj.
- Tragický okamih... - Áno.
...čo otrasie celým svetom.
Dobre. Idem na to.
Nevýslovnú tragédiu
nám potvrdilo ABC News v New York City.
John Lennon, ktorého postrelili pred jeho bytovým domom,
po prevoze do Rooseveltovej nemocnice zomrel.
Je ťažké vrátiť sa do zápasu po takej správe.
To ozaj je. Zostávajú tri sekundy.
Ako to zistili v Monday Night Football?
Keď sme doviezli Lennona, na nosidlách ležal muž.
Bol to producent, zrejme spravodajskej spoločnosti.
Šiel na motorke a zrazil ho taxík.
Samozrejme, hovoril s policajtom.
Policajti mu to povedali, ani ste sa nenazdali, vedelo to ABC News.
A potom to, samozrejme, vedeli všetci.
Raz, dva. Raz, dva. Skúška, skúška.
- Prečítaj správu. - Skúška, raz, dva.
HLAVNÉ SPRÁVY
Máme správu od United Press International.
Bývalý člen Beatles John Lennon je mŕtvy.
Zavraždili ho dnes večer pred jeho bytom na Manhattane.
Strelili ho údajne trikrát.
Vážne zraneného ho previezli do Rooseveltovej nemocnice,
kde zomrel.
NEVSTUPOVAŤ
V priebehu minút sa stovky a potom tisícky ľudí
zhromaždili pred domom Dakota.
Všetci ústup. Preč.
Preč z ulice.
Nie je mŕtvy.
To len tak vravia.
Lekár to oznámil.
To ma nezaujíma.
To vravia len preto, aby ľudia odišli.
Nie je mŕtvy. John Lennon nemôže byť mŕtvy.
Dobre, dozadu. Preč z ulice...
Celé roky ma dovádza do šialenstva jedna vec.
A to fakt, že obvykle som chodieval domov s ním.
Toľkokrát som si v hlave prehrával, ako by som šiel limuzínou s ním,
vystúpil by, zbadal by som toho blázna,
zneškodnil ho a svet by bol iný.
Toľkokrát si to prehrávate v hlave, až z toho šaliete.
Pred Dakotou smútia fanúšikovia na ulici.
Nikto si nespomína
na taký žiaľ a šok po smrti speváka a textára.
John Lennon a Beatles boli špecifickou súčasťou
života celej generácie.
Neviem, kam inam ísť. Skrátka tu musím byť.
Neviem to vysvetliť.
Musel som sem prísť a vidieť, že sa to ozaj deje.
Že niekto ozaj zastrelil Johna Lennona.
Bol to génius.
John za svoj život rozdal viac lásky
ako väčšina mužov a žien na tejto zemi.
Tu dokazujeme, že tá láska nezomrela, aj keď John áno.
Aj keď je mŕtvy, jeho duch žije ďalej.
A jeho duch žije v nás a vo všetkých ľuďoch.
Podobné prejavy verejného žiaľu
vidieť po celom svete.
Oba brehy Atlantiku reagovali
na vraždu bývalého člena Beatles Johna Lennona.
Zastrelili ho pred jeho domovom v New Yorku.
Anglický Liverpool bol dnes výnimočným miestom.
Na liverpoolskom námestí sa pod zimným slnkom zišli tisíce ľudí.
Lekári ošetrili 110 ľudí, väčšinu z nich premohlo vyčerpanie.
Je to pracujúci ľud.
Ľudia, medzi akými vyrastal John Lennon.
Akým človekom sám kedysi bol.
Novinári bažili po vyjadrení od Lennonových bývalých kolegov z kapely.
Bol som v šoku. Hrozné správy.
Kedy... Ako ste sa to dozvedeli?
Zavolali mi dnes ráno.
- Kto? - Jeden priateľ.
Pôjdete na pohreb?
Ešte neviem.
Hrozné, že?
Dobre. Vďaka. Majte sa. Dobrú noc.
Vďaka. Poďme. Dovi.
Po prvotnom šoku z vraždy Lennona
sa pozornosť upriamila na podozrivého, ktorého zatkla polícia.
...lúpež zjavne nebola motívom.
Môžete sa vyjadriť bližšie k tejto situácii?
Nič konkrétnejšie som nezistil.
Lúpež však zjavne nebola motívom.
Bol nejaký problém pri zatýkaní?
Pokiaľ viem, nie.
Prípad pridelili detektívovi Ronovi Hoffmanovi.
Viete, čo sa mu stalo?
Odchádzal z bytu... Vychádzal
z limuzíny pred... prichádzal domov
a strelili ho odzadu vo vchode do bytového domu.
- Hlasnejšie. - Viete prečo?
- Momentálne nie. - Žiadne spory?
Nepoužívali sme termín „hlavný detektív“.
Stále to počúvate v televízii.
Bol som chlap, ktorý dostal prípad.
DETEKTÍV POLÍCIA NY
Ak to pôjde zle, bude to moja vina.
Hovorí sa o druhom podozrivom.
- Je... Je na tom niečo pravdy? - Neviem. Ne...
Povedali ste mladý. Aký mladý?
Dobiedzate. Naozaj neviem.
- Prepáčte. My... - Neviem. Mladík, asi 20-ročný.
Videl som ho len chvíľu.
Ihneď som vedel, že to bude obrovský prípad
a nebude priestor pre žiadne chyby z našej strany.
Páchateľa zatkli
a vzali na okrsok.
Toľko ľudí som tam nikdy nevidel.
Telefóny začali vyzváňať.
Teda, volali mi ľudia z celého sveta.
Tlak na mňa bol oveľa väčší ako zvyčajne.
- Oveľa väčší. - Veliteľ.
Veliteľ, veliteľ.
Detektívi ho hore vypočúvali.
Snažili sa zistiť, čo mu chodilo hlavou.
Nebol v cele.
Bol v kancelárii, v kancelárii detektívov.
Sedel a traja či štyria muži s ním hovorili.
Videli, že nebol násilnícky typ.
Pri pohľade naňho by ste si povedali: „Tento žeby niekoho zabil?
To určite.“ Vyzeral ako vysokoškolský bifloš.
Chceli od neho získať čo najviac informácií
a trochu sa s ním zahrali.
Chceli sa s ním spriateliť, aby sa trochu viac otvoril.
O to nám išlo. Chápete.
Keď niekoho zatkneme,
automaticky voláme Úrad pre identifikáciu.
Hľadáme jeho záznam.
Jeho register trestov.
O živote tohto muža sme nič nevedeli.
Nemal som sa čoho chytiť. Vôbec.
Neexistoval.
Nemal žiadne trestné záznamy, nijaké záznamy o ničom.
Správy sa šírili a začali sa hlásiť svedkovia.
Na policajnú stanicu prišiel taxikár Mark Snyder.
Vedel som, že sedel v mojom taxíku, hneď ako to oznámili.
Vypytoval sa na Lennona.
TAXIKÁR
Myslel som, že by to mohol byť on.
Išiel som na policajnú stanicu, kde ho držali.
Povedal som im celý príbeh.
Mal som nočnú zmenu.
Šoféroval som taxík severne po Ôsmej Avenue.
Niekto na mňa zamával.
Niesol si cestovnú tašku a vyzeral, akoby bol od armády.
Ako prvé mi povedal: „Som producent the Rolling Stones.
Poviem vám, že práve idem z nahrávania s Beatles.
Dali sa znovu dokopy.“ Čo mám na to povedať?
„Áno, jasné. Áno.“
Spýtal som sa ho: „Pamätáte si nejakú novú pieseň?“
Rozhneval sa. „Nepoviem vám to.
Zabudnite.“
Horúčkovito si listoval v knižke. Bol to zápisník.
Pozrel som sa do spätného zrkadla a boli to len prázdne stránky.
Povedal: „Tu ma vysaďte.“ Tak som zabočil a vysadil ho.
Podišiel k autu na strane vodiča.
Stiahol som okienko.
Zaplatil mi.
Povedal: „Volám sa Mark David Chapman.
Moje meno si zapamätáte.“
Vyšetrovaciemu tímu bolo jasné,
že majú v rukách nezvyčajný prípad.
A detektívom to nedávalo zmysel.
Nezvyčajné bolo, že keď ho zatkli,
čítal knihu Kto chytá v žite.
Stál tam a chcel, aby ho chytili.
Mohol odísť a zmiznúť v uliciach Manhattanu.
Hľadal by som ho dodnes.
Bol sám?
Pracoval s ním niekto v úzadí?
Keď niekto niekoho zabije, vždy má na to dôvod.
Aký mal na to dôvod?
UVIDÍTE
Zo spisov FBI je jasné, že Lennona považovali za politickú hrozbu.
Otvoril som dvere a na druhej strane ulice stáli muži.
Nastúpil som do auta a sledovali ma.
Uvedomil som si, že je to vážne.
Išli po mne.
Sme tu, aby sme priviedli chlapcov domov. Nezabúdajme na zbrane.
Podnikli sa kroky na najvyšších pozíciách, aby sa niečo spravilo s Lennonom.
Preklad titulkov: Monika Sitarčíková