כרגע הייתי אומר שכ-500 בני אדם
עומדים כאן ועל פניהם הבעה מוזרה.
הבעה של... לא יודע, קשה לתאר את זה.
הם נראים מבולבלים.
הם פשוט לא מאמינים שג'ון לנון מת.
זה היה קהל קודר. הם לא באו להתרועע.
הם באו להתאבל.
אשתו של ג'ון לנון, יוקו אונו, ביקשה שמותו של הזמר...
אני אוהב אותך, ג'ון -
בבוקר למחרת מותו של ג'ון,
נכנסתי בשער
והיה שם סרט משטרתי צהוב
סביב אזור כביש הגישה.
והיו שברי זכוכיות על האדמה.
והדם של ג'ון על המדרכה.
אליוט מינץ חבר המשפחה -
והייתי צריך לדלג מעליו כדי להיכנס לבניין.
יוקו בקושי הייתה שם.
היא בהתה בטלוויזיה למשך זמן מה, אף שהסאונד היה כבוי.
בטלוויזיה הראו דבר אחד בלבד שוב ושוב ושוב.
שמענו את השירה מלמטה, אף שהיינו בקומה העליונה.
שמענו אותה בבירור.
ואז היא הביטה בי ושאלה, "למה האיש ההוא עשה את זה?"
"התפסן בשדה השיפון" -
פרק 2 -
החקירה -
כן, אני מפקד הבילוש, ג'יימס ט' סאליבן,
ממשטרת העיר ניו יורק.
ביקשנו שתבואו
כדי לעדכן אתכם במה שידוע לנו לפי שעה
ובמה שקרה בשלב הזה
בנוגע לרצח ג'ון לנון.
עצרנו את מארק דיוויד צ'פמן
מרחוב קוקואי דרום 55... קוקואי, ק-ו-ק-ו-א-י,
הוואי, בחשד לרצח ג'ון לנון.
יש לו היסטוריה של טיפול פסיכיאטרי?
לא שידוע לנו כרגע.
איך הוא התנהג? הוא נראה רציונלי?
הוא היה רגוע מאוד. - תוכל לומר לנו איפה...
הוא נראה רציונלי? - מר לנון נורה, בבקשה?
הוא נורה שלוש פעמים... לא.
אסור לי לומר שהוא נורה.
את זה יקבע הפתולוג.
אבל יש שבעה פצעים.
אבל ייתכן שהם פצעי כניסה ויציאה.
כמה יריות נורו?
האקדח היה ריק. חמש יריות.
הוא ציין סיבה או מניע?
לא.
טוב. תודה. - תודה.
קריין: קיפר סת'רלנד -
התקשורת העולמית נחתה
על תחנה 20 של משטרת ניו יורק.
הם משוועים למידע נוסף על האיש
שהתנקש בחייו של ג'ון לנון.
איפה הם היו? הם פעלו יחד?
תודה לכולם.
מותר להם להסתובב בשטח,
לראיין שוטרים שמעורבים בחקירה.
אני יכול... תנו לי לגמור עם הניירת.
בתחנה,
הייתי מוקף בכתבים כי כולם רצו לדעת.
כמה פעמים הוא נורה?
הוא היה מחוסר הכרה?
ככל הידוע לי הוא היה מחוסר הכרה.
הוא נאנח? הוא אמר משהו?
לא. - ויוקו?
היא הייתה בהיסטריה. כן.
זה יכול להיות מישהו מאנגליה, מישהו מגרמניה...
טוני פאלמה שוטר -
שרק רוצה לדבר איתי, ו...
זה היה תיק גדול כל כך שדיברו עליו בכל העולם,
וכולם רצו לדעת.
מה ידוע לנו על החשוד שנעצר?
מה מספרים לך? - אני לא יודע כלום.
איפה הוא היה כשהגעת לשם?
הוא כבר היה במעצר. - מי עצר אותו?
הוא נעצר בידי השוטר ספירו.
יש לך תיאור של החשוד?
תיאור כללי?
כשהוטל עליי לשמור על צ'פמן במשרד של הבלשים,
זה היה מזעזע,
לשבת שם עם האיש הזה שלפני רגע הרג את ג'ון לנון.
בהתחלה הוא היה שליו מאוד,
אבל אז הוא התחיל להילחץ ולרעוד.
הבלש נכנס ואמר, "הודענו לאשתך בהוואי ש..."
ואז הוא נעשה ממש עצבני ולחוץ.
הוא אמר, "אני צריך לשירותים."
אמרתי, "בסדר, אני אקח אותך לשירותים."
לקחתי אותו לשירותים.
בזמן שהוא היה בפנים, אמרתי לו,
"אתה מודע למה שעשית כאן?"
הוא אמר, "כן. הרגתי את עצמי. אני ג'ון לנון."
ואני רק הבטתי בו. רציתי...
רציתי לזרוק אותו מהחלון, אבל...
המשטרה גובה הודעה ראשונית מצ'פמן.
לאחר מכן מרשים לו לדבר עם אשתו.
תחנת משטרה 20 -
משטרת העיר ניו יורק -
שלום, גלוריה? - כן.
כן. מדבר השוטר ספירו.
כן. - אני כאן עם בעלך.
הוא... - הוא ביקש
שאתקשר אלייך כדי למסור לך שהוא בסדר.
הוא ידבר איתך עכשיו.
השיחה שלהם מוקלטת, למקרה שצ'פמן
יחשוף מידע חשוב.
היי. - היי, מארק.
יש איתך שוטרים?
לא. הטלפון הראשון היה מעיתונאי.
אני לא רוצה לדבר עם אף אחד אחר.
אני יודעת, אבל אתה לא רוצה שאסע לשם?
לאן? - לניו יורק.
לא, לא, לא. תישארי איפה שאת.
קלטת כבר מה באמת עשית?
טוב. אבל אני אוהבת אותך. תמיד אוהב אותך.
גם אני אוהב אותך. אוהב אותך.
טוב, ביי.
הבעיה לא הייתה, "האם תפסנו את האיש הנכון?"
תפסנו את הרוצח.
רון הופמן בלש משטרה -
היינו משוכנעים בזה, אבל רצינו לשלול
כל אפשרות שהוא קיבל עזרה או משהו.
רציתי להביא כל עד ראייה אפשרי וכל אחד
שראה משהו ביחד לפני שהם ייעלמו.
נהג המונית ריצ'רד פיטרסון
מתייצב למסור עדות חיונית.
כשהגעתי לתחנת המשטרה, היה שם בית משוגעים.
ריצ'רד פיטרסון נהג מונית -
בית משוגעים.
העיתונאים התחילו להתאסף.
זה היה סיפור גדול.
הם תחקרו אותי, וסיפרתי להם בדיוק מה ראיתי.
אבל הם אילצו אותי לחזור על זה אלף פעמים
כי זה דבר מוזר כל כך.
אחרי שהוא ירה בו,
צ'פמן נשאר לעמוד עם האקדח.
והוא הפיל את האקדח, פשט את המעיל שלו,
הוציא ספר והחזיק אותו ביד.
"התפסן בשדה השיפון".
עדות נוספת להתנהגות ביזארית זו
מספק אחד מהשוטרים הראשונים שהגיעו לזירה.
דבר יוצא דופן אחד היה שכשתפסו את צ'פמן...
הרב פראונברגר שוטר -
הוא לא ניסה לברוח, אלא הוא קרא ספר.
אני חוזר לדקה או שתיים
שהיו לו כדי לרוץ לפארק ולהיעלם,
לעלות על מטוס ולחזור להוואי.
ומי היה יודע?
אחרי התחקור, המשטרה מאשימה את צ'פמן ברצח.
כשהוציאו אותו מתחנת המשטרה
בדרך לבית המשפט, הוחלט שאם...
פיטר קאלן שוטר -
שמישהו עלול לרצות לירות באיש הזה.
אז בואו נעשה פעולת הטעיה.
כעת היינו צריכים למצוא מתנדב שישמש כפיתיון.
מישהו שלא אכפת לו במיוחד מהחיים.
אני לא יודע מי זה היה. וזה מה שקרה.
בתמונה שרואים בה את סטיב מוציא אותו זה לא הוא.
משטרה -
הוא יצא מדלת אחרת ואז הובל ברכב להעברת אסירים לבית המשפט.
בשעה שהוא מובל לבית המשפט להגשת כבר אישום,
עיתונאים מכל העולם מתחילים
לחקור מיהו מארק צ'פמן.
בשעה שמעריצי הביטלס קיימו טקסי אשכבה פרטיים משלהם,
שאלה אחת ניקרה בראשם של כולם:
למה שמישהו ירצה להרוג את ג'ון לנון?
החשוד זוהה כמארק דיוויד צ'פמן, בן 25.
מארק דיוויד צ'פמן, מאבטח מובטל מהונולולו.
מארק דיוויד צ'פמן,
זוהה כצלם עצמאי מהונולולו, הוואי.
ידוע לנו שצ'פמן עבד במשק בית
וכדפס בבית החולים קאסל ממוריאל...
בכל פעם שמתגלה עובדה חדשה,
התמונה של מארק דיוויד צ'פמן משתנה.
הרי כל העולם יודע מי היה ג'ון לנון,
וכעת אנחנו מנסים להבין,
אנחנו מנסים לקבל תמונה של החשוד ברציחתו.
אולי כדי למצוא בזה מעט היגיון, אם בכלל.
המשטרה מגלה שבלילה שקדם לרצח
צ'פמן התאכסן במלון שרתון.
שרתון סנטר -
הם מבקשים משופט צו חיפוש לחדרו במלון.
ובלשים מגיעים לזירה.
אחרי שהחשוד נעצר,
הלכנו למלון וקיבלנו רשות להיכנס לחדר.
מצאנו על השידה תמונות ו...
וכמה חפצים אישיים של צ'פמן.
היה ברור שהם הושארו כדי שנמצא אותם.
"הנאשם הניח את הפריטים הבאים על השולחן:
הדרכון שלו, קלטת שמונה ערוצים של המוזיקה של טוד רונדגרן,
ספר תנ"ך פתוח ב'הבשורה על-פי יוחנן'.
במרכז הסידור של חפציו האישיים,
הוא הניח פוסטר קטן של 'הקוסם מארץ עוץ'.
מכתב ממנהל וויי-אם-סי לשעבר בפורט צ'אפי,
שם הוא עבד עם פליטים מווייטנאם."
נראה היה שהוא תמיד עבד עם ילדים
או עם אנשים שצריכים עזרה.
היו שראו בחפצים שהשאיר צ'פמן
הוכחה לכך שמדובר ברצח בכוונה תחילה.
הוא לא רק תכנן את הרצח,
הוא גם צפה את חקירת המשטרה.
בעיני צוות ההגנה של צ'פמן, לעומת זאת,
תצוגת החפצים היא ראיה ברורה לאי-שפיותו.
בית הדין הפלילי -
חלק אחר בתמונה מספק עורך דינו של מארק צ'פמן,
הרברט אדלרברג, ששכנע את בית המשפט
לשלוח את צ'פמן להסתכלות פסיכיאטרית.
הוא נראה מבולבל.
הרברט אדלרברג עו"ד -
הוא נראה, לדעתי לפחות, כלא מסוגל לשתף פעולה באופן מלא
עם עורך דינו בשלב הזה. ו...
באיזה מובן?
התשובות שלו לא עונות על השאלות שאני מציג לו.
במיוחד השאלות שנוגעות לתקרית עצמה.
וחשבתי שמן הראוי
לשלוח אותו לבדיקה פסיכיאטרית לפני כל הליך משפטי אחר.
בית החולים בלוויו -
צ'פמן נשלח לביה"ח בלוויו,
לאגף הכלא, לצורך הסתכלות.
המשנה לנציב שירות הכליאה, אד הרשי ממתין לבואו.
הייתי בבלוויו כשהביאו אותו.
עליתי במעלית לקומה
שבה נמצא מתחם הכלא שלנו
יחד איתו ועם השוטר שליווה אותו.
אד הרשי שירות הכליאה -
סנטימטרים ספורים הפרידו בינינו.
שאלתי אותו, "אתה בסדר?" והוא נד בראשו.
אני זוכר שחשבתי כמה רגיל הוא נראה.
לא היה בו שום דבר ייחודי.
ניסיתי לחשוב על משהו
כי הייתי צריך לדווח לכתבים על מה שראיתי.
הוא נראה כמעט שליו.
בחיי, הוא לא הסגיר שום רגש.
זו יחידת הכליאה בביה"ח בלוויו, היכן שמרק צ'פמן,
רוצחו לכאורה של חבר הביטלס לשעבר ג'ון לנון,
מוחזק בתא בקומה השנייה תחת אבטחה כבדה במיוחד
של שירות הכליאה.
צ'פמן נמצא כעת בידי פסיכיאטרים מקצועיים,
וד"ר נעמי גולדסטין בודקת את שפיותו ואת כשירותו לעמוד לדין.
ד"ר נעמי גולדסטין רופאה -
היא מעולם לא דיברה בציבור על הממצאים שלה.
הם שולחים אותו והוא נכנס.
ד"ר נעמי גולדסטין פסיכיאטרית -
אני אומרת, היי, אני ד"ר גולדסטין. אתה רוצה לשבת כאן?
רציתי לדעת מה קרה ואיך הוא הגיע לשם.
דיברנו זמן מה, אם אני זוכרת נכון.
הוא הציג המון פנים שונות.
לפעמים הוא היה גועלי, לפעמים מקסים. הוא היה קשה.
הוא ניסה להימנע מלתת תשובות ישירות.
כך שזו הייתה חידה.
"מדבר באופן קוהרנטי, רלוונטי ולוגי.
חרדתי מאוד, לוקה בנשימת יתר ותשוש,
אבל משתף פעולה, מתנהג כראוי ויוצר קשר."
כלומר, הוא דיבר איתי.
כשהייתי בחדר השינה הישן עם יוקו,
שמענו את אלפי האנשים ששרו את השירים של ג'ון.
היה שלום ג'ון -
רינגו היה הראשון שהתקשר ושהגיע פיזית.
ג'ון אהב את רינגו מאוד. דיבר עליו כל הזמן, ובהתלהבות.
נכנסתי לבניין דקוטה.
אמרתי ליוקו, "אני יודע איך את מרגישה."
והאישה, בכנות מוחלטת,
אמרה, "לא, אתה לא יודע."
כי לא משנה כמה הייתי קרוב אליו,
זה כאין וכאפס לעומת הקרבה שלה אליו.
מחסום משטרה אין מעבר -
בזמן שהיינו שם, היו שם אנשים שצעקו
ליוקו, "בואי לחלון". או לשון.
כשבעצם היה עדיף
שהם יניחו לה לנפשה. כי הם לא יחזירו אותו.
והם לא עזרו לה בכך שהתגודדו מחוץ לבניין
והשמיעו את המוזיקה שלו.
וכשיצאנו,
לא הייתי צריך לשמוע אנשים מספרים לי כמה הם אהבו את הביטלס
או דברים כאלה רגע אחרי שאיבדנו את ג'ון.
כי לא באתי לבקר חבר מהביטלס,
באתי לבקר חברה שאינה קשורה ללהקה.
זה מה שיוקו כתבה ב-9 בדצמבר 1980.
"לא תהיה לג'ון לוויה.
בהמשך השבוע נקבע זמן לטקס אשכבה שקט כדי להתפלל על נשמתו."
וג'ון... גופתו תישרף
ושרידיו עד היום שמורים במקום לא ידוע.
הרצח הפתאומי של לנון ללא מניע ברור
מותיר את הקרובים אליו ביותר משוועים לתשובות.
מעולם לא ביטאתי את זה עד כה.
אחד הדברים שיוקו ביקשה ממני
היה לבדוק את התיאוריות השונות,
תיאוריות הקונספירציה, אחרי הרצח של ג'ון.
היו שהאמינו שכוחות נסתרים עומדים מאחורי הרצח של לנון.
ארה"ב שיאנית רצח עם! -
בשנות ה-70 הוא הרבה להתבטא בנוגע לפוליטיקה האמריקנית,
וגייס את המוני חסידיו נגד הנשיא ניקסון
ונגד מלחמת וייטנאם.
אנחנו כאן כדי להחזיר את הבנים הביתה, אבל בל נשכח את המכונות.
החזירו את המכונות הביתה ואז באמת נגיע למשהו.
שניהם היו משוכנעים שבניין דקוטה,
באזור הדירה שלהם, הוטמנו מכשירי האזנה.
אין שום ספק
שסוכנויות הביון של ארה"ב,
סי-איי-איי, אף-בי-איי, הסוכנות לביטחון לאומי,
ושלל גופים אחרים, עשו את זה.
אני יודע את ההבדל בין טלפון שמתנהג רגיל,
לבין מה שקורה בכל פעם שאני עונה
ושומע המון רעשים.
אני פותח את הדלת ורואה אנשים בצד השני של הרחוב.
אני נכנס למכונית והם עוקבים אחריי.
פתאום קלטתי שזה רציני.
הם חיפשו אותי כך או אחרת.
לפרנויה של ג'ון ויוקו היה בסיס איתן.
תיקי האף-בי-איי, 12 ק"ג של תיקים,
שהשיג הסופר ג'ון וינר, מראים בבירור שג'ון לנון
נחשב איום פוליטי ע"י ממשל ניקסון.
יש מאות על מאות של דפים
שנכתבו למנהל האף-בי-איי מריצ'רד ניקסון
בנוגע לג'ון וליוקו, ונקבע
שיש לעקוב אחריהם, לפקח על מעשיהם,
ושיש לנקוט צעדים בדרג הבכיר ביותר של הממשל...
כל הקיצוניים ייחשבו מסוכנים -
כדי לעשות מעשה בנוגע לבעיית לנון.
אף אחד מעולם לא נתן לשלום צ'אנס אמיתי.
גנדי ניסה, מרטין לותר קינג ניסה, אבל ירו בהם.
אם גורם נוסף עמד מאחורי מותו של לנון,
איך היה מארק צ'פמן מעורב?
אם-קיי-אולטרה הוא שם הקוד של פרויקט סודי של הסי-איי-איי
במסגרתו השתמשו באנשים תמימים לצורך ניסויים בשליטה מחשבתית.
ד"ר מילטון קליין, מומחה עולמי להיפנוזה,
מילא תפקיד משמעותי בתוכנית אם-קיי-אולטרה של הסי-איי-איי.
רוב גופי הממשל שעוסקים בפעולות ביון
בדקו את ההיפנוזה ככלי
לביצוע פעולות ביון מסוימות.
בהמשך יבקר ד"ר קליין את צ'פמן בכלאו
ויהיה חלק מצוות ההגנה שלו.
מסמכים מראים בבירור שבסי-איי-איי ניסו
להכשיר סוכנים ששליטתם עליהם תהיה רבה ככל האפשרי.
מדובר בניסויים הדומים ביותר לשטיפת מוח שידועים עד כה.
הרעיון של שליטה מחשבתית הילך קסם על הסי-איי-איי,
והיו שהאמינו שהיה לו חלק בהתנקשות ברוברט קנדי.
סירחאן אומר שהוא זוכר
שהיה במלון בליל הרצח.
הוא זוכר שמזג קפה לבחורה יפה
ולאחר מכן אינו זוכר דבר.
סירחאן זוכר שלאחר מכן הלך בגומחה מלאה מראות
ושהמראות סחררו אותו.
ההגנה סבורה שהן הכניסו אותו לסוג של טרנס היפנוטי.
סירחאן זכר שהתגובה הראשונה שלו הייתה ללחוץ את ידו של קנדי,
ואז כשההמון עט עליו, הוא שלף את האקדח.
התנהגותו החריגה של צ'פמן מיד לאחר הירי בלנון
הטרידה במיוחד את הבלש הראשי רון הופמן.
האם הוא היה לבד?
האם מישהו עבד איתו מאחורי הקווים?
האם זו הייתה קונספירציה?
כל השאלות האלה החלו להתרוצץ לי בראש ובראש של כל האחרים.
שלחנו את הצוות להוואי
לראיין את חבריו ואת קרובי משפחתו.
דיברנו עם המשפחה שלו.
דיברנו עם כל מי שמצאנו שהכיר אותו.
הוא היה שקט בדרך כלל, והוא היה עובד מצוין.
צעיר רך-דיבור, שקט, אינטליגנטי.
הוא אינטלקטואלי מאוד. מאוד מיושב בדעתו.
במובנים רבים, חייו של צ'פמן נותרו פסיפס מבולגן.
חבריו עדיין מנסים להרכיב את החלקים,
ועדיין תוהים,
"הייתכן שמארק צ'פמן שהם מכירים זה כמה וכמה שנים
הוא באמת האיש שמואשם עכשיו ברצח ג'ון לנון?"
צ'פמן עודנו חידה,
וכלי התקשורת העולמיים, לא פחות מהמשטרה, להוטים לעמוד על טיבו.
עד מהרה הם מאתרים את אחד האנשים הקרובים אליו ביותר, בתקווה לגלות עוד מידע.
שומר הוצב אחר הצהריים
בדירתו של צ'פמן בקומה ה-21.
אשתו של צ'פמן, לשעבר גלוריה אבה,
עפ"י הדיווח נמצאת בדירה עם חברה שלה
ומסרבת לדבר עם עיתונאים.
ניגשנו לדלת בסביבות השעה שבע בבוקר,
לפני שהוצב השומר, ושמענו קול בכי.
התקשורת הסתערה עליה.
היא נזקקה לסיוע משפטי ולכן התקשרה אליי.
חשבתי שהדרך האפקטיבית ביותר תהיה לכנס את כל כלי התקשורת בחדר אחד...
ברוק הארט עו"ד -
לתת להם לשאול כמה שאלות שירצו ולגמור עם זה.
כמעריצה של הביטלס,
אני מבכה את מותו של ג'ון לנון ומשתתפת בצערם של אשתו,
יוקו, ושל בנו שון.
אני רק רוצה לומר שאני מצטערת מאוד מאוד על שזה צריך היה לקרות
ליוקו אונו ולמשפחה שלה, ועל שבעלה היה צריך למות.
כששמעתי אותה אומרת,
"חבל מאוד שהוא היה צריך למות,"
לא הייתי בטוח אם זה ניסוח גרוע של גלוריה.
כי הוא לא היה צריך למות אם צ'פמן לא היה בא והורג אותו.
אני לא חושב שזה העיד על ידע מוקדם
על כך שהוא עומד למות.
אני חושב שבשלב ההוא היא עדיין לא הפנימה
את העובדה שבעלה הרג אותו.
גלוריה לא עשתה כלום ולא השתתפה בשום דרך
באירוע הזה במובן זה שהיא במודע
נתנה תמיכה למעשים של מארק.
היא לא חרגה כמעט
מההופעה הישירה והעניינית ההיא.
הייתי מצפה למעט יותר רגש.
אני חושב שזה פשוט האופי שלה.
אני נוצרייה ואני מאמינה שסליחה היא דבר גדול.
תמיד חשבתי שאני אדם סלחן מאוד.
גלוריה עונה על שאלות עיתונאים,
אך יש היבטים ביחסים שלה עם צ'פמן שאינם נחשפים.
היא סיפרה לי שאחרי החתונה, צ'פמן
התחיל לשתות ואפילו הכה אותה כמה וכמה פעמים.
ואז הוא היה מוזנח למראה ופזור דעת.
זה עורר בה ספק רב בנוגע לבריאותו הנפשית.
בינתיים בניו יורק, הפסיכיאטרית ד"ר נעמי גולדסטין
הגיעה למסקנה בנוגע לכשירותו של צ'פמן לעמוד לדין.
הכשירות לעמוד לדין מוגדרת כיכולת
להבין את האישומים נגדו ולשתף פעולה עם ההגנה שלו.
לא יצא ממנו שום דבר שקרוב לפסיכוטי.
לא נמצאו ראיות להזיות או למחשבות שווא.
הערכה סופית: כשיר לעמוד לדין.
זוזו הצדה, חברים. קדימה, חברים. זוזו הצדה.
לקראת פתיחת המשפט האיבה כלפי צ'פמן
הסיטה את מצב הרוח הציבורי מאבל לכעס.
איומי מוות לעורך דין -
מר אדלרברג, תוכל לספר לנו למה התפטרת?
זה היה קשה מדי אפילו לעורך הדין שלו.
שיחות טלפון הזויות, חוקרים חובבים.
הטלפונים שלי לא הפסיקו לצלצל כל היום.
הרגשתי שאני לא יכול לייצג את האיש הזה
באופן המיטבי בנסיבות האלה.
לכו אחורה. לכו אחורה.
בי"ח פסיכיאטרי -
היינו צריכים להניח שלא מעט
היו שמחים לפגוע בו.
כי מדובר באדם שירה באחד מהביטלס.
לכן היינו צריכים למצוא את המקום הבטוח ביותר במערכת שלנו
ובן לילה נקבע שזו תהיה
מרפאה ברייקרס איילנד.
מארק דיוויד צ'פמן הועבר מביה"ח בלוויו
אתמול בעקבות שיטפון של איומי מוות.
כלא רייקרס איילנד נמצא באיסט ריבר,
ניתן להגיע אליו באמצעות גשר בלבד
והוא די נידח בהתחשב בעובדה שהוא נמצא בעיר ניו יורק.
הודות לבידוד הזה, הוא היה המקום האידיאלי לאדם כמו צ'פמן.
על רקע העוינות הגואה,
נכנס לזירה סנגור צעיר וחסר ניסיון יחסית.
ג'ונתן מרקס, 37, אמר
שהתקשרו אליו בבוקר ושאלו אם יסכים לקבל את התיק.
הוא אמר לכתבים שהוא לא רואה סיבה שלא.
העובדה שאנשים רבים כועסים על מר צ'פמן...
העובדה שאתה הולך לייצג אותו...
איך אתה מרגיש בקשר לזה?
לא עולה בדעתי שמישהו שכועס על מר צ'פמן
מתכוון להוציא את זה עליי.
אני פשוט עורך דין שמייצג לקוח.
לסיוע בהיקף הגדל והולך של התיק,
מרקס מגייס עורך דין זוטר, דיוויד סאגס.
לפי דעתי אז ועכשיו,
אין ייעוד נאצל יותר לעורך דין...
דיוויד סאגס סנגור צ'פמן -
מאשר לייצג נאשם בפלילים לא פופולרי.
אבל לא היה ספק שהרגשת את הלחץ.
הופעתי בכמה תיקים מתוקשרים מאוד קודם לכן.
אבל בסופו של דבר זו הייתה קפיצה מטאורית
לעומת כל מה שעבדתי עליו קודם לכן.
כהכנה למשפט,
צוות ההגנה של צ'פמן מתחיל לבקר אותו בכלא.
היום יום ראשון
ואני ברייקרס איילנד
בביקור אצל מארק צ'פמן.
כעת הם מקליטים את כל השיחות שלהם איתו.
אני באמת שמח
לייצג אותך.
שיחות אלה מעולם לא הושמעו לציבור.
אתה מבטיח ש...
אשאל את זה פעם אחת בלבד ולא אשאל שוב.
אתה תישאר איתי בזה עד הסוף?
אני מבטיח.
ואתה יכול לשאול אותי כמה פעמים שתרצה.
זה היה מוזר, כי יכולת לדבר איתו לפעמים
והוא נראה די נורמלי.
ואז בום!
אחרי רגע יצא מהפה שלו משהו
הזוי לחלוטין.
ואז אתה קולט, "כן, כן, הוא משוגע."
אז ספר לי מה קרה.
זו מחשבה קצת משוגעת.
חשבתי שאהפוך למישהו אם אהרוג מישהו.
מה חשבת שתהיה?
אתה מכיר את הספר "התפסן בשדה השיפון"?
כן. כן. - הספר הזה היה איתי, אתה יודע?
חשבתי שאהפוך לדמות מהספר.
עכשיו ברור לי ש...
מה חשבת שתהפוך להיות?
הולדן קולפילד.
הוא חשב שהוא פשוט יהפוך להולדן קולפילד,
הדמות בספר "התפסן בשדה השיפון".
הוא ייהפך מצעיר די גוץ,
לנער גבוה ורזה.
הוא לא היה רציונלי.
זה לא היה מקרה של "מי עשה את זה". ברור שהוא ירה בלנון.
הוא כלל לא ניסה לברוח.
השאלה שתישאל היא,
"מה היה מצבו הנפשי בשעה שביצע את המעשה?"
הכוונה שלנו הייתה להוכיח למושבעים שהאיש הזה הוא למעשה
משוגע, וכפועל יוצא מכך...
אמור לקבל טיפול פסיכיאטרי, ולא
עונש מאסר.
אבל התביעה אינה מקבלת את הגנת האי-שפיות של צ'פמן.
כעת, אם מישהו סובל ממחלת נפש קשה כל כך...
קים הוגריף פרקליט המדינה -
עד שהוא לוקח אקדח וחושב שזו בננה,
זו תהיה דרך אחת לבסס הגנת אי-שפיות.
אבל להשקפתנו, הוא לא היה חולה נפש.
הוא ידע מה הוא עושה, היה לו אקדח והוא השתמש בו למטרה שלה הוא נועד.
והוא ידע שהוא עושה מעשה פסול
כי אחרי הרצח הוא חיכה שתגיע המשטרה.
בניין בית הדין הפלילי -
מה יבדוק הפסיכיאטר שלך?
מתי הוא יבדוק אותו? - מה ולמה.
ולשם מה?
הוא יבדוק את הלך הרוח שלו בשעת מעשה.
ראש צוות ההגנה של צ'פמן, ג'ונתן מרקס,
חושף עכשיו מינוי שנוי במחלוקת לצוות שלו.
בחרתי את הכי טוב שמצאתי.
תוכל לספר לנו במי מדובר?
מילטון קליין הוא לא מהפנט?
מילטון קליין הוא פסיכולוג קליני
והוא אכן משתמש בהיפנוזה ככלי אבחנתי.
הוא שכר את היועץ לשעבר
לתוכנית השליטה המחשבתית של הסי-איי-איי, ד"ר מילטון קליין.
אפשר לאמן אותו להשתמש בכלי ירי לא הבחנה.
מילטון קליין פסיכולוג ויועץ לסי-איי-איי -
אפשר לאמן אותו לירות באנשים עם מעט מאוד רגש או מחשבה,
ללא היסוסים, ללא חשש.
מארק, זה ד"ר מילטון קליין.
מה שלומך, מארק? נעים מאוד.
אם יש היבטים נסתרים לרצח,
ד"ר קליין מקווה לחשוף אותם באמצעות היפנוזה.
מה שאני רוצה שתעשה, מארק,
זה שתמקד את העיניים שלך בתקרה.
תתחיל לסגור את העפעפיים בעדינות.
תן לכל הגוף להתחיל להרפות עכשיו,
מקודקוד הראש כל הדרך עד קצות אצבעות הרגליים.
ותרגיש איך אתה שוקע בהרפיה יותר ויותר עמוקה.
עמוק יותר, עמוק יותר, עמוק יותר.
אני במצב מוזר מאוד עכשיו.
אני מרגיש רגוע מאוד.
יש לזה השפעה כזאת, נכון?
נסה לראות בדמיונך את הסצנה ההיא, בבקשה.
את סצנת המוות? - כן.
בסדר. ישבתי שם ומכונית הגיעה ונעצרה.
ידעתי שזו המכונית שלו, אז אמרתי, "זהו זה."
הדלת נפתחה. יוקו יצאה ואני נדתי לה בראשי.
ואז הוא יצא.
הבטתי בג'ון והוא חלף על פניי.
ואז יצאתי מהאזור של קצה המדרכה,
צעדתי כשני מטר, הסתובבתי ועמדתי מולו,
הוצאתי את האקדח מהכיס
וכיוונתי אותו אליו,
ואז פשוט יריתי.
את כל חמש היריות.
ואז לקחו אותי משם, ואז אמרתי,
"אני התפסן בשדה השיפון."
אתה זוכר איך הרגשת? רק ההרגשה.
הרגשתי כאילו זה לא אני, אבל זה הייתי אני.
אני עשיתי את זה ואני זוכר שעשיתי את זה.
ואיזה חלק בתודעה שלך קיבל את ההחלטה?
אני רואה מאבק.
חלק בי לא רצה, חלק כן.
כל מה שאני זוכר זה שהיה לי בראש קול
שאמר, "עשה את זה, עשה את זה, עשה את זה," בדיוק כשהוא חלף על פניי.
ועשיתי את זה.
וכעת נקיים עשר דקות של תפילה שקטה, כדי להתפלל,
לפי בקשתה של יוקו אונו,
על נשמתו של ג'ון לנון. - גבירותיי ורבותיי,
אנא, כבו את כל מכשירי הרדיו.
אנא, עצרו כל מכירה של סחורה מכל סוג.
עשו מדיטציה בשקט. מתחילים עכשיו.
הבה נתפלל כולנו. תודה.
בשעה שצ'פמן מתכונן למשפט שלו,
אלפים מתאספים לטקס אשכבה ללנון בסנטרל פארק.
משתתף אחד עוקב אחרי האירועים האחרונים בתשומת לב מיוחדת.
שמו ג'ון הינקלי ג'וניור.
גם לו יש עותק של "התפסן בשדה השיפון".
והוא עומד לירות בנשיא ארצות הברית.
בפרק הבא -
מארק צ'פמן כפר באשמה בירי
מחמת אי-שפיות.
אלוהים אמר לו לעשות את זה.
הוא אשם כי אני לא מאמינה בסעיף אי השפיות, או מה שלא יהיה.
הוא לא היה חולה נפש.
הכוונה שלו הייתה לזכות בתהילה.
האיש שירה בג'ון לנון -
בכל מצב אחר,
הוא היה נשפט כאדם לא שפוי.
הוא ירה באיש הלא נכון.
תרגום: גלית אקסלרד