Само три месеца след убийството на Ленън
президентът Рейгън е ранен при стрелба във Вашингтон.
За стрелбата по президента и хората около него
е арестуван млад мъж, Джон Хинкли-младши.
Също като при убийството на Ленън заподозреният стреля сред хора
и е арестуван на място.
Джон Хинкли-младши пристигна в съда под засилена охрана,
с конвой от бронирани коли и въоръжени федерални полицаи.
Друга прилика с убийството на Ленън
е книгата "Спасителят в ръжта" в хотелската стая на Хинкли.
Защитата му възнамерява да докаже, че е невинен поради невменяемост.
Шизофренията е...
Д-Р КАРПЕНТЪР, ПСИХИАТЪР
...най-тежкото психично заболяване.
Шизофрениците чуват гласове,
развиват погрешни убеждения, които стават преобладаващи в живота им.
Карпентър заяви, че Хинкли е шизофреник,
не може да отговаря пред закона и не осъзнава постъпките си.
Не се знаеше дали ще го оневинят поради невменяемост.
Беше ясно, че това ще разбуни духовете и в обществото ще се надигне гняв.
Присъдата - невинен поради невменяемост.
Много нюйоркчани изразиха мнение, че тази защитна теза е измъкване.
Според мен е виновен,
не мисля, че е невменяем или нещо такова.
На хората не им хареса, че защитата му успя.
Общоприето е, че ако престъплението е тежко,
извършителят трябва да си плати.
ТРЕТИ ЕПИЗОД
ПРОЦЕСЪТ
Марк Дейвид Чапман,
обвинен в убийството на Джон Ленън, заяви, че е невинен поради невменяемост.
Когато го попитаха какво ще пледира,
той отговори: "Невинен поради невменяемост".
6 ЯНУАРИ 1981 Г.
Чапман не отрича убийството
и след психиатрична оценка, в това число под хипноза,
защитата му смята, че е бил невменяем по време на стрелбата.
Тази теза ще е спорна в съда и подготвят клиента си за процеса.
По закон, ако сте невменяем в момента на убийството,
тогава трябва да ви оневинят.
Не влизате в затвора, а в държавна психиатрична клиника.
Психиатрия. - Именно.
По време на процеса ще стане ли въпрос за психичното му състояние?
Единственият въпрос по време на този процес
ще е дали е бил невменяем по време на стрелбата.
Свидетелите ни ще потвърдят, че е бил.
Но дали журито ще се съгласи, че е невинен поради невменяемост, е друго нещо.
Отношението към господин Чапман е много враждебно, което не е изненадващо.
Почти нямаше човек, който да не е силно разстроен,
и отношението към Чапман беше много враждебно.
Последният му адвокат изкара два дни, преди да се откаже заради смъртни заплахи.
Ние също получавахме закани по пощата.
Ленън се смяташе почти за бог и как смеем...
Д. СЪГС, ЗАЩИТАТА
...да защитаваме мъжа, който го е убил хладнокръвно.
"Ще си платите."
По онова време стана и опитът за покушение над Рейгън.
Това съвсем обърна обществената нагласа
срещу клаузата за невменяемост.
Знаехме, че ни предстои тежка битка.
Обвинението не приема тезата за невменяемост
и смята, че Чапман е убил Ленън за слава.
В контекста на това интервю
няма да използвам името на обвиняемия...
ПРОКУРОР ХОГРЪФ
...защото не желая да давам
какъвто и да било повод да се шуми около името му.
Затова ще го наричам "обвиняемия".
Няма да го назовавам по име.
Обвиняемият е искал да бъде арестуван,
за да привлече вниманието върху себе си.
Не е избягал от местопрестъплението.
Много лесно е могъл да хукне към метрото
или да се скрие в парка, ала не го е направил.
Стоял е и е чакал.
Тяхната теория беше, че Чапман е неудачник,
не е успял в живота, имал е мания за величие,
искал е да се прочуе.
Може ли да се счита за нормално някой да убие човек
хладнокръвно и с ясното съзнание, че в резултат на това
вероятно ще се озове в затвора до живот или в психиатрична институция?
И то за да напишат една-две статии на първа страница във вестниците?
Не виждам смисъл в това.
Обвинението ще обясни пред журито,
че преди стрелбата Чапман не е действал в пристъп на лудост,
а щателно е планирал убийството.
РЕПОРТАЖ НА Л. ТАЙРА
Огнестрелното оръжие е закупено от "Джей енд Ес Ентърпрайзис".
Касовият бон показва, че Марк Чапман го е взел на 27 октомври тази година.
Изглеждаше съвсем нормален и свестен човек.
Никой не можеше да знае, че след това ще убие човек с него.
Поведението му преди убийството сочи, че е осъзнавал действията си.
Вече имал оръжие, дошъл в Ню Йорк, но нямал патрони.
Не успял да си купи в Ню Йорк,
затова гостувал на приятел в района на Атланта, Джорджия,
от когото взел патрони.
Освен това преди убийството се запознал с две почитателки,
които редовно стояли пред "Дакота",
за да срещнат Джон Ленън на влизане или излизане от сградата.
По нищо не личало да е страдал
от такова психично заболяване,
че да не може да разсъждава трезво.
Но записите, направени от защитата в затвора
преди процеса, разкриват несвързаните мисли на Чапман.
Сега разбирам напълно какво се е случило,
мисълта ми е бистра и рационална.
Напълно съм убеден, че убих Джон Ленън,
за да накарам колкото се може повече хора да прочетат "Спасителят в ръжта".
Всичките ми усилия вече ще бъдат посветени на тази цел.
Хората ме питаха: "Защо е убил Ленън?".
Отговарях: "Искал да накара хората да четат "Спасителят в ръжта".
Тогава ме поглеждаха учудено и трябваше да обяснявам:
"С този въпрос допускате, че има някаква смислена причина
един луд да убие друг човек хладнокръвно.
Няма да чуете смислено обяснение
за откачената постъпка на един откачен човек".
Героят в книгата е младежът Холдън Колфийлд.
Той заминава за Ню Йорк през уикенда и е разочарован
от лицемерието на света.
Като дете ви казват едно за света,
но като пораснете, осъзнавате, че някои аспекти в него са лъжа.
Чапман казва на защитата, че е Холдън Колфийлд
на своето поколение и има мисия
да отърве света от хората, които смята за лицемерни.
Ето какво мисля за Ленън.
"Нуждаеш се от любов". Познато ли ви е? На това ще кажа:
"Нуждаеш се от любов и от 250 милиона долара".
Той беше най-големият лицемер в света.
Не можех да позволя светът да търпи още десет години
тази сбирщина от глупости.
За мен нямаше съмнение, че е луд, когато разговарях с него.
Трябваха ни само показания, които да докажат,
че той няма връзка с реалността и очевидно е психичноболен.
Много е трудно да разбереш защо един човек полудява.
Но имаше хора, които можеха да помогнат.
Започнахме да разпитваме онези, които са го познавали в миналото.
Защитата отива в родния му град в Джорджия да говори с приятелите му от детството.
Когато се запознах с Марк, всичко изглеждаше наред.
Типичното американско семейство.
Но с течение на времето забелязах, че става нещо ужасяващо.
В. ХЪНТЪР, ПРИЯТЕЛ
Казваха му да си иде в стаята
и после баща му влизаше и започваше да го бие с колан.
Налагаше го с токата.
Обезумяваше и удряше където свари.
А после спираше и излизаше от стаята.
След това чувахме как бие майка му долу.
Пребиваше я зверски.
Накрая бащата на Марк отиваше в спалнята или в стаята, където беше телевизорът,
и след половин час беше коренно различен човек.
Просто понякога нещо го прихващаше.
Един ден бях у тях и Марк ми каза, че има малко марихуана.
След време той започна да носи мескалин,
опиум, после и ЛСД
от Калифорния.
Един уикенд Марк взе осем дози ЛСД-25,
което е твърде много, и се покри някъде през уикенда.
В неделя вечерта разговарях с него.
Питах го къде се губи цял уикенд, а той: "Няма да повярваш.
Видях Исус Христос и той беше толкова красив,
разговаряше с мен".
Обърканото детство на Чапман го отвежда в местната църква в Атланта.
Марк беше самотник, нямаше много приятели.
Останах с впечатлението, че у дома се чувства нещастен.
Експериментираше с наркотици и беше много...
ПАСТОР Ч. МАКГОУАН
...запален по хард рока и психеделичния рок.
В южните щати в онези дни
хората се събираха в местната църква
и повечето бяха много активни и верни на институцията.
Марк не беше ходил на църква преди.
Затова, когато прие християнската вяра,
за мен беше привилегия да го покръстя в този храм
и да го напътствам.
Той веднага се сближи с група от хора, които го обичаха и приеха.
Хареса си едно от момичетата в младежката група, Джесика.
Още отначало казвам: "Излизах с Марк Чапман...
ДЖЕСИКА
...който уби Джон Ленън".
Това шокира хората.
Джесика Бланкъншип може да се окаже ключов свидетел в съда.
Бях на 16 г. и отидох на лагер от църквата.
Някой беше поканил и него.
Той ми се видя привлекателен и чувствителен.
Когато говореше, не криеше чувствата си.
Имаше страхотно чувство за хумор.
Бях се прехласнала по него.
Свиреше страхотно на китара
и можеше да изсвири всичко.
Обичаше "Бийтълс", докато Ленън не каза,
че са по-популярни от Исус Христос.
Искаше да опознае Библията и да задълбочи вярата си.
Проблемът беше, че изпадна в депресия.
Изливаше душата си и разказваше колко е тъжен
и как има чувството, че не му се живее.
Струваше ми се, че изпада в нервен срив.
Молех го да потърси помощ при психолог,
а той казваше, че няма нужда да говори с някого.
По същото време започна да ми крещи.
Някъде тогава връзката ни започна да се разпада.
След края на тази връзка Чапман иска ново начало.
Решава да се премести на Хаваите.
Хаваите са прекрасно място за живот.
Времето е идеално. Мястото е като библейската райска градина.
Но отново започнах да се депресирам и ми писваше от всичко.
Мислех, че ще ми е добре, а стана точно обратното.
Отишъл с колата си до красиво място край океана
и извадил маркуч,
свързал го с ауспуха, а другия край вкарал в купето.
После седнал и зачакал да умре.
Олекна ми, като осъзнах, че ще умра.
Животът е гаден.
Защитата смята, че опитът за самоубийство доказва психичните му проблеми,
а за обвинението това само засилва мнението, че той жадува за внимание.
С опита за самоубийство също е целял да се прочуе,
да привлече вниманието върху себе си.
Говорим за 25-годишен човек, който с поведението си в миналото
не блестял с някакви особени заложби
и това го разочаровало,
и довело до разстройство на личността, жажда за внимание.
Крайно неприятно е, че търсел внимание,
посредством славата на човек като Джон Ленън.
22 ЮНИ 1981 Г.
Световните медии прииждат за процеса срещу Марк Чапман.
Надяват се да разберат защо една световна икона
е убита по хладнокръвен начин.
В Ню Йорк двайсетина души бяха претърсени
и допуснати до първото заседание в съда.
В първия ден се избират съдебните заседатели.
Група от репортери и зрители чакаха да влязат в съдебната зала.
И. ШИП, "НЮ ЙОРК ТАЙМС"
Обичам съдебните процеси. Те предлагат интересни обрати.
Винаги изпитвам особено вълнение.
И. ШИП, ЖУРНАЛИСТ
Адреналинът се покачва.
Бях прохождащ репортер и това беше един от първите ми големи репортажи.
Целият свят чакаше.
Умишлено е убил Ленън.
Осъзнавал е какво прави.
Напрежението е голямо и мнението за Чапман остава разделено.
Обичаме Джон!
Как може да убиеш легенда, обичан и миролюбив човек като Ленън!
Трябва да го накажат със смърт.
Ако сте истински почитатели на Джон Ленън, не пипайте онзи човек.
На Ленън това нямаше да му хареса. Не беше такъв, вярваше в прошката.
Хората са си хора, независимо в какво се превръщат.
Този човек е болен, няма какво друго да е.
Някои негови приятели ще кажат, че не е нормален,
но няма доказателства, че е страдал
от толкова сериозно психично заболяване, че да не осъзнава
колко е тежко деянието му.
Това е ключовият проблем в случая.
Всички много се вълнувахме пред съдебната зала.
Чакахме да се отворят вратите и да започне процесът.
Ето какво се случва пред залата на съдия Едуардс.
В коридора гъмжеше от репортери и екипи, дошли от цял свят да отразят процеса.
Всички стояха пред съдебната зала и чакаха да я отворят.
Но мина повече от час
и започнахме да се безпокоим, че става нещо, скрито от нас.
Съдията реши да не допусне журналисти в съдебната зала.
Бяхме само аз,
главният прокурор, адвокатите на защитата и съдията.
Зад затворените врати на залата
се случва неочакван обрат.
Чапман се признал за виновен. Бяхме в шок.
Още по-странно е какво стои зад внезапната промяна.
Бог му се явил в килията и му казал да се признае за виновен,
и след това Чапман изпитал невероятно облекчение.
Седях пред радиото, слушах рок
и усетих как Светият дух докосва сърцето ми.
В онази вечер разбрах, че Бог иска от мен да се призная за виновен.
Но не исках да го правя.
Казахме на съдията, че това е поредното доказателство за невменяемост.
При което той контрира: "Имам роднини, които вярват,
че ежедневно говорят с Бог, и не бих ги нарекъл луди". Точка по въпроса.
Бог му казал да се признае за виновен.
Това заявил Марк Чапман като причина да признае вината си за убийството.
Ако пред съдията се изправя обвиняем,
който признава вина, за да си спести процес, за съдията няма проблем.
Донякъде това не ме изненада, защото преди това той ми сподели,
че се страхува да не го вкарат в психиатрична клиника,
където да е заобиколен от демони.
Беше непоколебим - не искаше в психиатрия,
въпреки че очевидно беше ненормален.
Чапман слага край на процес, който можеше да разкрие
защо е убил една от най-големите звезди в съвременната музика.
Адвокатът Джонатан Маркс е разочарован от решението на клиента си.
Нямах търпение да влезем в съдебната зала.
Мисля, че щеше да бъде интересен и полезен процес,
защото мнозина щяха да чуят експертно обяснение,
че Чапман наистина не е съзнавал действията си.
Смятате ли, че е луд? - Да.
Несъмнено. - Според закона?
Точно така.
Показанията на психиатрите щяха да са от огромно значение.
Доводите на обвинението - че е жадувал за внимание
и е имал мания за величие -
частично обясняваха поведението на Чапман,
но това не беше пълната картина.
Неговата лудост не можеше да се обясни толкова просто, както искаха те.
Психиатърът д-р Лиза Голд е вещо лице
и има опит със случаи на невменяемост.
Не е била ангажирана с Чапман,
но дава оценката си на взетите тогава решения.
Адвокатът твърди, че той не може да се яви на съд.
Д-Р ЛИЗА ГОЛД
Не знам защо съдията е твърдял обратното. Той е съдия.
Не е експерт по психично здраве. Щях да настоявам за още едно изслушване.
Щях да искам някой да го попита защо е размислил.
Подозирам, че напрежението е започнало да си казва думата.
Очертавал се е медиен цирк.
Докато Чапман чака присъдата си,
става напълно ясно какво е душевното му състояние.
Ето каква бележка съм прикрепил.
"На 12 юли 1981 г. Чапман е получил силен нервен пристъп
в болницата на затвора в Райкърс.
Хвърлил стол по телевизора
и крещял с цяло гърло, че е демон.
Когато го заключили в килията, заподскачал,
катерел се по решетките и викал като маймуна."
Когато го видях, той беше на много силен невролептик.
Каза ми, че е обладан от два демона.
Вече се беше признал за виновен, нямаше полза от такова изпълнение.
За мен това беше неоспоримо доказателство, че е невменяем.
В месеците след стрелбата
Йоко все още не може да осмисли внезапната загуба на Джон.
Чувствахме се много добре в Ню Йорк.
Край на това.
Беше ми много тежко, защото се случи внезапно.
Ако беше някакъв процес, който да се развива бавно,
щяхме да говорим, да се примирим.
Но Джон, такъв, какъвто го видях за последно,
беше бъбрив, енергичен, с приповдигнат дух.
Марк Чапман отива да чуе присъдата си.
Това е последен шанс за защитата му
да поиска по-леко наказание заради психичното му здраве.
Властите не рискуват.
Поради големия брой почитатели на Ленън
Чапман пристигна в съда тази сутрин незабелязано и под засилена охрана.
За произнасянето на присъдата съдебната зала беше отворена
На първите два реда седяха репортери и представители на пресата.
Всеки беше претърсен, преди да влезе в залата.
Марк Дейвид Чапман беше с бронежилетка под ризата
и държеше "Спасителят в ръжта" на Джеръм Селинджър.
Видяхме Чапман при първото идване в съда,
както и след признаването на вината му.
В деня на присъдата вече имахме възможност да го изслушаме.
Чапман не спомена жертвата, когато получи думата от съдията.
Вместо това прочете пасаж от книгата, която носеше в съдебната зала.
"Спасителят в ръжта" на Селинджър.
Той така и не обяснява
защо е толкова наложително да вдига шум за тази книга.
Твърдеше, че тя е много важна и обяснява постъпката му.
Да ви кажа ли нещо?
РОН ХОФМАН
Всички, ангажирани със случая, я четоха. Не и аз, защото не вярвах да има връзка.
За пръв път си признавам открито, че не съм чел тази книга.
Искал да смени името си на Холдън Колфийлд.
Опитвал се да подражава на героя.
Няма нищо разумно в това да искаш да си някой друг.
Ясно е само, че не е понасял себе си.
Двама от психиатрите поискаха Чапман да се лекува.
Техен психиатър каза, че той е луд,
затова взехме наш психиатър, който каза обратното.
После втори техен психиатър потвърди, че е луд,
което втори наш психиатър оспори.
Разговарял съм с много психиатри в работата си
и повечето от тях са луди.
Чапман получи от 20 години до живот за убийството на Ленън.
Ще лежи от 20 години до живот.
Няма съмнение, че е осъзнавал какво прави.
Защитата не оспори фактите, а заключението.
Със сигурност е щателно планирано. Има умисъл, но извършителят е луд.
Вие сте Маркс, нали?
Двамата с Джонатан знаехме, че той ще лежи в затвора
до края на живота си и при това положение нямаше да получи психиатрична помощ.
Това не беше правилно.
Йоко остава в "Дакота" с Шон и се опитва да проумее трагедията.
Съжалявам само за това, че Джон умря по този начин.
Някои казват, че ако не беше в Америка,
а например във Великобритания, нямаше да бъде убит.
Може би трябваше да сме по-внимателни.
Смъртта на Джон беше огромен шок за всички ни.
Всички бяхме вцепенени.
В онзи момент Йоко беше много силна.
Джон не умря при самоубийство,
от свръхдоза или сърдечен удар.
Не, Джон беше убит.
За мен беше важно да покажа това на света.
С Джон винаги сме се борели за един мирен свят.
По ирония на съдбата Джон, който толкова обичаше мира,
умря по такъв насилствен начин.
Йоко ми каза, че когато водачът на едно движение умре,
някой друг трябва да продължи борбата.
Накрая Йоко намира начин да отправи послание чрез смъртта му.
Когато сложи окървавените очила на Джон на обложката,
мнозина бяха възмутени от решението й.
Тя ме повика да снимам очилата.
Отидох в "Дакота" и нагласих осветлението.
Искаше очилата да са на прозореца и до тях да има чаша с вода
на фона на Сентръл Парк.
Тази снимка трябваше да е нейно дело, затова извадих друг апарат
и я снимах как прави снимката.
Така, когато гледате обложката с очилата,
изпитвате ужас.
Но дори той бледнее пред това, което изпитва Йоко -
била е там, когато очилата са се изцапали.
Ако на вас ви става мъчно,
представете си какво й е на Йоко.
Очилата, които той носеше в последния си миг,
бяха един вид апел колко е важно да има закон за контрол над оръжията.
КОНТРОЛ НАД ОРЪЖИЯТА
Нещо трябва да се предприеме в тази страна по въпроса с контрола над оръжията,
за нагласата на хората с оръжие - ужасяващо е.
Ако Чапман имаше нож вместо пистолет, сега Джон Ленън можеше да е жив.
Огнестрелните оръжия са смъртоносни, там няма връщане назад.
Решението да стреляш може да дойде импулсивно.
Явно така е действал и Чапман.
СТОЛИЦАТА ВАШИНГТОН
СПРЕТЕ ОГНЕСТРЕЛНИТЕ ОРЪЖИЯ
Чапман е изкарал близо десет години в карцер,
когато приема предложение за интервю в затвора от водещия Лари Кинг.
Тази вечер преди 12 години музиката умря.
Марк Дейвид Чапман уби Джон Ленън.
За пръв път американската публика чува убиеца на Джон Ленън.
Марк Дейвид Чапман се включи директно от затвора "Атика"
за 12-ата годишнина от смъртта на Ленън.
Марк, защо чак сега проговаряш?
Лари, сега съм добре.
Вече доста години се чувствам добре.
МАРК ДЕЙВИД ЧАПМАН
Добре съм. Винаги съм искал да споделя чувствата и мислите си,
да разкажа на хората защо го направих.
Тогава бях объркан.
Не познавах себе си, сега знам кой съм.
Следователно всеки ден се разкайваш.
Наистина се разкайвам и съжалявам за постъпката си.
Сега осъзнавам, че сложих край на човешки живот.
За мен той беше лицето от обложката.
Не съществуваше, въпреки че по-рано същия ден
го видях и той беше така добър да ми даде автограф.
Между другото, не се превземаше, беше много търпелив.
Мислех го за повърхностна звезда
без истински чувства.
Кое излекува шизофренията ти?
Не лекарствата и лекарите, а Господ.
Марк Дейвид Чапман беше неудачник в мислите си.
Искаше да бъде важен човек, Лари.
Не можеше да се примири, че е никой.
Опита се да бъде някой през годините.
Но с времето прогресивно се влошаваше.
В онзи момент бях шизофреник, сигурен съм.
Въпреки че аз съм виновен, Марк Дейвид Чапман стреля
по нещо, което той възприемаше за лъжа
и което го гневеше, за да се превърне във важен човек, какъвто не е.
Чапман заяви, че се е променил,
че е християнин, който съжалява за стореното.
Сега за пръв път след почти 20 години в затвора
той ще се помоли за предсрочно освобождаване.
Йоко Оно написа на комисията,
че ако Чапман бъде пуснат предсрочно, тя и синовете на Джон - Шон и Джулиан -
няма да се чувстват в безопасност до края на дните си.
Трябва ли да му простят?
Знам, че Папата е бил в затвора,
отишъл е в затвора, за да прости на човека,
който се е опитал да го убие.
Но аз не съм Папата
и ми е трудно да му простя за стореното.
Това е третото изслушване на Чапман.
Той е на 49 години и е в затвора "Атика" от близо 24 години.
Чапман има право на предсрочно освобождаване от 2000 г.
и при всяко изслушване такова му е отказвано.
Би било ужасно, ако пуснат на свобода човека, убил член на "Бийтълс".
Посещавам го.
Той понесе прекалено строго наказание, защото живее в изолация в затвора.
Не ходи на църковните служби от страх другите затворници да не му направят нещо.
При други обстоятелства
щяха да го съдят като невменяем.
Когато разговаряхме за борбата му и непреодолимия му импулс,
наричахме това психоза.
Ако беше убил обикновен човек,
надали днес щеше да е в затвора, но уби не когото трябва.
Убеден съм, че той вече не е опасен.
Мъжът, който се опита да убие Рейгън,
беше пуснат и беше отсъдено, че е невменяем.
Джон Хинкли-младши е признат за невинен поради невменяемост
за стрелбата по Рейгън.
Джон Хинкли-младши ще бъде пуснат след 35 години и ще живее при майка си.
Успешно е лекуван в психиатрия и вече не се смята за обществено опасен.
Днес съм тук да призова комисията за предсрочно освобождаване
да не пуска Марк Чапман на свобода.
В същото време Марк Чапман е в затвора
и има ограничен достъп до психиатрична помощ.
Съчувствам на всичките си клиенти
и понякога ми е по-трудно от друг път.
Съчувствах му.
Няма как да обясните полудяването. Не мисля, че той е искал да превърти.
Ако е имал избор, надали е щял да избере да е луд, но наистина беше такъв.
Именно заради това му съчувствах.
Ленън умира преди повече от 40 години,
но думите му в последното му интервю звучат актуално и днес.
ПОСЛЕДНОТО ИНТЕРВЮ
Така е устроен животът
и всичко, за което си струва да живееш -
в основата е любовта.
Борбата да обичаш, да бъдеш обичан и да изразиш това чувство.
В любовта има нещо фантастично.
Искам да обичам колкото се може повече.
Много ми е мъчно за него особено сега,
защото нещо не е наред в този свят и изглежда, че всеки страда.
Ако той беше тук, според мен щеше да е различно.
Когато се сещаш за баща си,
кои са най-хубавите ти спомени с него?
Кое описва най-добре отношенията ви?
На всички видеозаписи, на които съм с него, седя в скута му.
Винаги сме били неразделни.
Знаех, че той е до мен и е моят баща.
Осъзнавах, че го обичам.
Според теб кой е най-големият му принос?
Музиката му докосна всеки човек,
достигна до почти всеки човек по света.
Невероятно е какво силно влияние може да окаже музиката върху хората.
А приносът му към теб? - За мен той беше моят баща.
Превод на субтитрите Катина Николова