Tikai trīs mēnešus pēc Džona Lenona nošaušanas
Vašingtonā notiek uzbrukums prezidentam Reiganam.
Aizturēts un apsūdzēts par trīs šāvienu izdarīšanu uz prezidentu
un viņam apkārt esošajiem ir Džons Hinklijs jaunākais.
Tāpat kā Lenona slepkavība, arī šī apšaude ir publiska,
un aizdomās turēto aiztur notikuma vietā.
Apsardze bija nopietna.
Džons Hinklijs jaunākais tiesā ieradās bruņotā autokolonnā maršalu pavadībā.
Ir vēl viena līdzība Lenona lietai.
Hinklija viesnīcas numurā atrod grāmatu Uz kraujas rudzu laukā.
Viņa advokāti plāno pierādīt, ka viņš vājprāta dēļ nav vainīgs.
Šizofrēnija tiek uzskatīta...
DR. KĀRPENTERS HINKLIJA AIZSTĀVĪBAS PSIHIATRS
...par ļoti nopietnu garīgo slimību.
Tā attiecināma uz cilvēkiem, kas dzird balsis,
kas izveido nepatiesas uzskatu sistēmas, kuras viņu dzīvē sāk dominēt.
Kārpenters saka, ka Hinklijam ir šizofrēnija,
tāpēc viņš nevar būt pakļauts likumam vai apzināties savu nodarījumu.
Netika uzskatīts, ka viņu atzīs par nevainīgu
vājprāta dēļ.
Taču tika uzskatīts, ka tas satrauks sabiedrību.
Ziniet, būs dusmas.
FURORS PAR SPRIEDUMU HINKLIJAM
Spriedums: nav vainīgs vājprāta dēļ.
Reaģējot uz spriedumu, daudzi ņujorkieši saka, ka tā ir atruna.
Domāju, ka viņš ir vainīgs, jo es neticu
viņa vājprātam vai vēl kam.
Cilvēkiem nepatīk, ka arguments par vājprātu ir veiksmīgs.
Un tas šķiet vispārpieņemts viedoklis: ja noziegums ir briesmīgs,
cilvēkam par to ir jāsamaksā.
3. sērija
TIESA
Marks Deivids Čepmens, kuru apsūdz
Džona Lenona slepkavībā, sevi atzīst par nevainīgu vājprāta dēļ.
Bet, kad Čepmenam vaicāja
"vai atzīstat savu vainu otrās pakāpes slepkavībā?",
sekoja atbilde: "Nevainīgs vājprāta dēļ."
1981. GADA 6. JANVĀRIS
STĀSTA KĪFERS SATERLENDS
Čepmens šaušanu nenoliedz.
Un pēc daudzām psihiatru apskatēm, arī hipnozes,
viņa advokāti uzskata - viņš šaušanas brīdī bijis vājprātīgs.
Šī aizstāvības taktika būs strīdīga, un viņi gatavo klientu tiesai.
KRIMINĀLTIESA
Ja esat bijis juridiski nepieskaitāms brīdī, kad nogalinājāt Džonu Lenonu,
tad vājprāta dēļ jūs ir jāattaisno.
Un tad jūs nenonākat cietumā, bet gan valsts iestādē.
- Psihiatriskajā slimnīcā. - Tieši tā.
Vai tiesā galvenais jautājums būs viņa garīgais stāvoklis šaušanas vakarā?
DŽ. MĀRKSS ČEPMENA ADVOKĀTS
Vienīgais jautājums šajā tiesā patiesībā būs:
vai viņš bija vai nebija vājprātīgs šaušanas brīdī.
Un domāju - mūsu liecinieki pierādīs, ka bija.
Vai mums izdosies pārliecināt zvērinātos atzīt, ka viņš
nav vainīgs vājprāta dēļ, ir cits jautājums.
Manuprāt, sabiedriskā doma Čepmena kungam ir ļoti naidīga.
Nav brīnums, taču tā ir.
Teju visiem bija ļoti emocionāls viedoklis,
un, saprotams, pret Čepmenu bija vērsts liels naids.
Viņa iepriekšējais advokāts
bija nostrādājis tikai pāris dienas, kad nāves draudu dēļ atteicās.
Zinu, ka arī mēs saņēmām nāves draudus - pa pastu.
Ka Lenons bija gandrīz kā dievs, un kā mēs uzdrīkstamies...
DEIVIDS SAGSS ČEPMENA ADVOKĀTS
...aizstāvēt šo cilvēku, kurš viņu aukstasinīgi noslepkavojis,
un... "Jūs par to samaksāsiet!"
Vēl viens elements tobrīd bija Reigana slepkavības mēģinājums.
Un tas sabiedrību ļoti noskaņoja pret vājprāta izmantošanu aizstāvībā kā tādu.
Mēs sapratām, ka pretestība būs ļoti, ļoti liela.
Apsūdzība vājprātības argumentu noraida.
Viņi uzskata - Čepmens Lenonu nogalinājis slavas dēļ.
Šīs intervijas kontekstā
es neizmantošu apsūdzētā vārdu...
KIMS HOGREFS PROKURORS
...jo nevēlos būt iesaistīts kādā
situācijā, kas vārda dēļ viņam piesaista uzmanību.
Tāpēc saukšu viņu par apsūdzēto.
Viņa vārdu es neizmantošu.
ŅUJORKAS POLICIJA
Šis apsūdzētais gribēja tikt arestēts,
jo tas viņam piesaistītu uzmanību.
Viņš nemēģināja no nozieguma vietas aizbēgt.
Viņš ļoti viegli varēja ieskriet metro
un tā mēģināt aizbēgt, vai iemukt parkā, bet viņš to nedarīja.
Viņš vienkārši tur stāvēja un gaidīja.
Viņi uzskatīja, ka Čepmens ir neizdevies cilvēks,
nekur nav guvis panākumus, viņam piemīt lielummānija
un viņš grib kļūt slavens.
Vai tas ir racionāli, saprātīgi? Nogalināt citu cilvēku -
aukstasinīgi un pilnībā apzinoties, ka nodarījuma rezultātā
tu, visticamāk, uz mūžu nonāksi cietumā vai psihiatriskajā slimnīcā?
CILVĒKS, KURŠ NOŠĀVA LENONU
Tikai tāpēc, lai tiktu pie pāris avīžu virsrakstiem?
Tur vienkārši nav loģikas.
ČEPMENS MARKS DEIVIDS DZĪVESVIETA: KUKUI IELA 55
38. KAL. REVOLVERIS
Apsūdzība zvērinātajiem izskaidros Čepmena rīcību
pirms šaušanas, lai parādītu, ka tā bija nevis nejauša rīcība vājprātā,
bet gan rūpīgi izplānota slepkavība.
STĀSTA LINDA TAIRA
Lenona slepkavības ieroci
Ņujorkas policija saista ar J&S Enterprises.
Kvīts apliecina, ka ieroci iegādājies
Marks Čepmens šī gada 27. oktobrī.
Iegādes brīdī viņš šķita pilnīgi normāls, kārtīgs cilvēks.
Viņš nopērk un pēc sešām nedēļām izdara kaut ko tādu.
Nu, ko tur var darīt?
Apsūdzētā uzvedība pirms nozieguma liecināja, ka viņš bijis racionāls.
Viņam bija ierocis, viņš atbrauca uz Ņujorku, taču bez lodēm.
Tā kā Ņujorkā viņš lodes nevarēja nopirkt,
viņš aizbrauca pie sava drauga netālu no Atlantas
un lodes nopirka no viņa.
Un ne tas vien.
Pirms slepkavības viņš bija runājis ar vairākām fanēm,
kas regulāri stāvēja pie Dakotas, jo gribēja satikt Lenonu,
kad viņš nāca laukā no ēkas.
Tāpēc nekas neliecināja, ka viņam būtu bijusi
tāda garīgā slimība, kas liegtu normāli funkcionēt.
Taču viņa advokātu ieraksti Raikera salā,
kas veikti pirms tiesas, atklāj Čepmena nesakarīgo domāšanu.
Tagad es pilnībā saprotu, kas ir noticis,
un tas ir ļoti skaidri un racionāli.
Es patiešām uzskatu, ka nogalināju Džonu Lenonu tāpēc,
lai pēc iespējas vairāk cilvēku izlasītu Uz kraujas rudzu laukā.
Turpmāk visas manas pūles tiks ziedotas šim mērķim.
Cilvēki man prasa: "Kāpēc viņš nogalināja Lenonu?"
Un es pasaku: "Nu, viņš teica, ka gribējis popularizēt Uz kraujas rudzu laukā."
Un tad viņi paskatās uz mani ar mulsumu, un es saku:
"Jūsu jautājums balstās uz to, ka ir jābūt racionālam pamatojumam,
lai traks cilvēks nogalinātu otru cilvēku bez žēlastības."
Es saku: "Jūs nedzirdēsiet racionālu izskaidrojumu tam,
kāpēc traks cilvēks ir izdarījis trakas lietas."
Grāmatas varonis ir jauns pusaudzis Holdens Kolfīlds,
kurš nedēļas nogalē dodas uz Ņujorku un zaudē ilūzijas,
redzēdams, viņaprāt, pasaules neīstumu.
Ziniet, bērnībā mums māca, ka pasaulē viss notiek tā,
bet pieaugot mēs saprotam,
ka ir aspekti, kas pasaulē ir nepatiesi un neīsti.
Saviem advokātiem Čepmens pasaka,
ka viņš ir savas paaudzes Holdens Kolfīlds ar uzdevumu
atpestīt pasauli no, viņaprāt, neīstiem cilvēkiem.
Lūk, kas man sakāms par Džonu Lenonu.
IERAKSTS/BATERIJA
"Ir vajadzīga tikai mīlestība." Esat dzirdējuši?
Bet re, kas man par to ir sakāms:
ir vajadzīga tikai mīlestība un 250 miljoni dolāru.
Viņš bija liekulīgākais maita, kāds reiz dzīvojis.
Es netaisījos ļaut pasaulei ciest vēl desmit gadus viņa stulbību zvērnīcā.
Man viņš izskatījās acīmredzami vājprātīgs,
kad es viņu satiku,
un mums tikai vajadzēja dabūt liecību, kas nodemonstrētu,
ka viņam nav saskares ar realitāti un ka viņš ir nepārprotami slims.
Ziniet, noskaidrot, kāpēc cilvēks ir sajucis prātā, ir ļoti grūti.
Taču skaidrs, ka ir daudzi cilvēki, kas viņu pazina labāk.
Tāpēc mēs devāmies intervēt cilvēkus, kas viņu pazinuši jau agrāk.
Advokāti dodas uz Čepmena dzimto pilsētu Džordžijā
un runā ar viņa bērnības draugiem.
Kad es ar Marku iepazinos, viss likās normāli.
Tipiska amerikāņu ģimene.
Bet ar laiku es pamanīju, ka tur notiek kas nelāgs.
VENSS HANTERS BĒRNĪBAS DRAUGS
Viņam lika "iet uz savu istabu".
Un tad ienāca Marka tētis ar siksnu un sāka viņu sist -
pat ar siksnas sprādzi.
Kā apsēsts sāka zvetēt.
Bet tad viņš pārtrauca un aizgāja,
un tad varēja dzirdēt, kā viņš apakšā sit viņa māti.
Ziniet, viņš viņa māti sasita zili melnu.
Un tad Marka tētis iegāja guļamistabā
vai tur, kur bija televizors, un apsēdās,
un pēc pusstundas bija pavisam cits cilvēks.
Vienkārši notika tāds klikšķis.
Vienreiz es tur aizgāju un viņš teica: "Re, man ir marihuāna!"
Bet tad parādījās meskalīns,
parādījās opijs, un pēc tam parādījās "skābe"
no Kalifornijas.
Un vienās brīvdienās Marks salietojās astoņas LSD-25 devas,
kas ir ļoti stiprs, un uz visu nedēļas nogali pazuda.
Svētdienas vakarā es ar viņu sazinājos un teicu:
"Kur tu tik ilgi biji?" Viņš atbildēja: "Ai, tu neticēsi.
Es redzēju Jēzu Kristu, un viņš bija tik skaists
un runāja ar mani."
Čepmena haotiskā bērnība viņu aizved uz vietējo Atlantas baznīcu.
Marks bija vientuļnieks, viņam nebija daudz draugu.
Un man radās iespaids, ka mājas dzīve viņam nebija laimīga.
Viņš eksperimentēja ar narkotikām un bija ļoti, ļoti...
ČĀRLZS MAKGOVANS MĀCĪTĀJS
...aizrāvies ar hārdroku un asidroku.
Tolaik Dienvidos
cilvēki identificējās ar vietējo baznīcu, un
vairums baznīcā bija ļoti aktīvi un ļoti ticīgi.
Cik zinu, Marks nebija audzināts baznīcas garā.
Un tāpēc, kad viņš atzina ticību Kristum,
man bija tas gods viņu kristīt šajā pašā svētnīcā
un viņu vadīt.
Viņš uzreiz atrada cilvēkus, kas viņu mīlēja un pieņēma.
Un viņam ļoti patika viena no jauniešu grupas meitenēm.
Džesika.
Parasti es sākumā pasaku
"es agrāk satikos ar Marku Čepmenu...
DŽESIKA BLANKENŠIPA
...kurš vēlāk nogalināja Džonu Lenonu",
un visi ir lielā šokā.
Bijusī draudzene Blankenšipa tiesā var izrādīties galvenā lieciniece.
Man bija 16 gadi,
un es biju savas baznīcas retrītā.
Kāds bija paaicinājis arī viņu.
Man viņš šķita tāds tīri stilīgs un jūtīgs.
Kad viņš runāja, viņa jūtīgā daba bija labi manāma.
Viņam bija lieliska humora izjūta.
Un es laikam ļoti samīlējos.
Viņš lieliski spēlēja ģitāru
un varēja nospēlēt jebko.
It īpaši viņam patika The Beatles, līdz Džons Lenons pateica,
ka viņi ir populārāki par Jēzu Kristu.
Viņš gribēja vairāk izzināt Bībeli un augt savā ticībā.
Problēma bija tāda, ka viņam uznāca liela depresija.
Viņš izkratīja visu sirdi par to, cik viņam ir bēdīgi
un ka viņam likās - viņš nespēj tālāk dzīvot.
Man likās, ka viņam ir nervu sabrukums.
Es tiešām lūdzu, lai viņš meklē psihologa palīdzību,
un viņš atteica:
"Man ne ar vienu nevajag runāt."
Vēl tajā laikā viņš sāka uz mani kliegt,
un tas, manuprāt, bija tas laiks, kad mūsu attiecības sāka brukt.
Attiecības ir izjukušas, un Čepmens grib sākt jaunu dzīvi.
Viņš izlemj pārcelties uz Havaju salām.
Padomājiet! Havajas - lieliska dzīvesvieta.
Ideāli laikapstākļi. Tur būtu ideāli.
Tur būtu kā Ēdenes dārzā.
Bet man atkal sāka uzmākties depresija un viss bija apnicis.
Man likās, ka viss būs tik labi, bet izrādījās tieši pretēji.
Viņš aizbrauca uz skaistu vietu pie okeāna
un paņēma šļūteni,
pievienoja izpūtējam un ievilka atpakaļ mašīnā.
Un tad vienkārši sēdēja un gaidīja, kad nomirs.
Es izjutu atvieglojumu, kad sapratu, ka būšu miris.
Dzīve tiešām ir tizla.
Advokāti uzskata, ka pašnāvības mēģinājums
pierāda Čepmena garīgās veselības problēmas,
taču apsūdzībai tas tikai nostiprina pārliecību, ka viņš alkst pēc uzmanības.
Viņš bija veicis, kā es teiktu, simulētu pašnāvības mēģinājumu.
Jau atkal - darbība, kas vērsta, lai piesaistītu sev uzmanību.
Tas bija 25 gadus vecs cilvēks, kurš jau agrāk bija iesaistījies darbībās,
no kurām neviena nebija bijusi ievērības cienīga,
kuru tas kaitināja, un kuram bija
personības traucējumi; kurš uzskatīja, ka ir uzmanības cienīgs.
Ir ļoti bēdīgi, ka viņš vēlējās
šo uzmanību sev piesaistīt, nolaupot
slavu kādam citam - kā Džonam Lenonam.
1981. GADA 22. JŪNIJS
Tagad pasaules mediji pulcējas uz Čepmena tiesu.
Viņi cer saprast, kāpēc globāls elks ir aukstasinīgi nošauts.
Ņujorkā pārmeklēti divi duči skatītāju.
Viņi ielaisti Marka Čepmena tiesas sēdes atklāšanā.
Tā bija pirmā ilgas tiesas zvērināto izraudzīšanas diena.
Reportieru un skatītāju pūlis gaidīja iespēju tikt iekšā tiesas zālē.
PRESE E. R. ŠIPA - NEW YORK TIMES
Man tiesas patīk.
Man tā šķiet lieliska iespēja vērot dramatiskus notikumus.
Cilvēku piemeklē patīkams satraukums...
E. ŠIPA ŽURNĀLISTE
...un pieplūst adrenalīns.
Es biju jauna reportiere, un šī - mana pirmā lielā reportāža.
Vēroja visa pasaule.
Viņš tiešām gribēja nogalināt Džonu Lenonu.
Viņš tiešām apzinājās, ko dara, kad nogalināja Džonu Lenonu.
Emocijas sit augstu vilni, un viedokļi par Čepmenu turpina dalīties.
Mēs mīlam Džonu!
Par to, ka nogalināja leģendu, mīlētu miera cilvēku, kāds bija Džons.
ŅUJORKA
- Viņam jāpiespriež nāve. - Džons ticēja mieram.
Visiem īstajiem Džona Lenona faniem - neaiztieciet viņu.
Lenonam tas nepatiktu. Viņš tāds nebija. Lenonam svarīga bija piedošana.
Cilvēki paliek cilvēki, lai kas no viņiem iznāktu.
Cik slimi... Viņš vienkārši ir slims. Un viss.
Gan jau kādi viņa draugi teiktu, ka viņa darbības nebija normālas,
taču nebija pierādījumu par to, ka viņš ciestu
no tik smagas garīgas slimības, ka neapzinātos,
ko dara, vai to, ka tas nav pareizi.
Tas ir šīs lietas centrā.
Mēs gaidījām pie tiesas zāles, un tur valdīja liels satraukums.
Mēs gaidījām, kad atvērsies durvis un sāksies spēles.
Šādi izskatījās 13. stāvā pie tiesneša Denisa Edvardsa tiesas zāles.
Gaitenis bija pilns ar reportieriem un grupām, kas atlidojušas
no visas pasaules uz sensacionālo slepkavības lietu.
Tātad visi bija pie zāles
un gaidīja, kad atvērsies durvis.
Taču pagāja stunda un vēl vairāk,
un mēs sākām uztraukties, ka notiek kas tāds,
par ko mums zināt liegts.
Tiesnesis nolēma tiesas sēdi pasludināt par slēgtu.
Tāpēc vienīgie cilvēki, kas tur atradās, biju es,
vecākais prokurors, aizsardzības advokāti un tiesnesis.
Aiz tiesas zāles slēgtajām durvīm
notiek negaidīts pavērsiens.
Čepmens atzinis savu vainu. Un mēs visi domājam: ko?
Vēl dīvaināks ir iemesls, kāpēc Čepmens piepeši atzinis vainu.
Kamerā pie viņa esot atnācis Dievs un licis teikt, ka viņš ir vainīgs,
un viņš pēc tam esot izjutis lielu atvieglojumu.
Es sēžu pie radio,
klausos rokmūziku.
Un es sajutu, kā Svētais Gars runā uz manu sirdi.
Un es zināju, ka Dievs grib, lai es atzīstu vainu.
Bet es negribēju. Es gribēju turpināt, kā iesākts.
Mēs tiesnesim teicām, ka tas ir vēl viens pierādījums vājprātam.
Un tad tiesnesis pateica: "Man ir radi, kas uzskata,
ka runā ar Dievu katru dienu, un es neteikšu, ka viņi ir traki."
Un ar to tas viss beidzās.
To viņam licis darīt Dievs. Čepmens apgalvo,
ka tāpēc mainījis savu atzinumu un atzinis vainu
bijušā bītla Džona Lenona slepkavībā.
Ja tiesnesim ir apsūdzētais, kas ir ar mieru
atzīt savu vainu un atteikties no tiesas, tad tiesnesim tur nav nekādu iebildumu.
Zināmā mērā tas man nebija pārsteigums,
jo viņš jau agrāk bija runājis,
ka viņam ir bail nonākt psihiatriskajā slimnīcā,
jo tur viņam visapkārt būs dēmoni.
Un viņš bija nelokāms:
viņš negribēja nonākt psihiatriskajā slimnīcā,
kaut arī bija acīmredzami traks.
Čepmena atzīšanās izbeidz tiesu, kurā varēja atklāties iemesli,
kāpēc viņš ielaidis četras lodes modernās mūzikas zvaigznē.
Apsūdzētā advokāts Mārkss klienta lēmumā ir ļoti vīlies.
Es tiešām gaidīju...
DŽ. MĀRKSS APSŪDZĒTĀ ADVOKĀTS
...manuprāt, ļoti aizraujošu un interesantu, un noderīgu tiesas prāvu.
Jo domāju, ka daudzi cilvēki būtu uzzinājuši
par Marku Čepmenu un argumentu par vājprātu.
- Domājat, ka viņš ir vājprātīgs? - Jā, noteikti.
- Par to es nešaubos. - Nepieskaitāms?
Nepieskaitāms. Tieši tā.
Jā, saprotams, ka psihiatra liecība būtu bijusi izšķiroša.
Apsūdzība... Viņu viedoklis par uzmanības meklēšanu,
par viņa lielummāniju...
Jā, tas daļēji atbilda Čepmenam un viņa rīcībai,
taču tā noteikti nebija pilna aina.
Viņa vājprāts bija daudz dziļāks, nekā viņi bija gatavi atzīt.
Dr. Liza Golda ir tiesu psihiatrijas eksperte
ar specializāciju nepieskaitāmībā.
Čepmena lietā viņa nebija iesaistīta,
taču izvērtē tolaik pieņemtos lēmumus.
Advokāts teica: "Es nedomāju, ka viņš ir piekritīgs."
Nezinu, kāpēc lai tiesnesis teiktu:
"Man gan liekas, ka ir." Viņš ir tiesnesis,
nevis garīgās veselības speciālists.
Es balsotu par atkārtotu piekritības noteikšanu.
Es gribētu, lai viņam kāds pajautā:
"Kāpēc jūs maināt savas domas?"
Man ir aizdomas, ka viņš sāka pagurt no stresa
par gaidāmo mediju cirku šajā svarīgajā lietā.
Čepmens gaida spriedumu,
un viņa garīgais stāvoklis kļūst skaidri redzams visā pilnībā.
Šī ir mana piezīme pie lietas.
"1981. gada 12. jūlijā Čepmens piedzīvoja spēcīgu psihozes epizodi
Raikera salas cietuma slimnīcā.
Viņš meta televizoram ar krēslu
un augstā balsī mēdījās, ka viņš esot dēmons.
Pēc tam viņu ieslēdza kamerā, kur viņš lēkāja,
kāpelēja pa restēm un brēca un kliedza kā pērtiķis."
Kad pie viņa ierados es, viņam jau bija iedotas spēcīgas zāles.
Man viņš pateica, ka viņu bija apsēduši divi dēmoni.
Viņš jau bija atzinis vainu.
Ar to viņš neko nevarēja iegūt.
Man tas likās ļoti spēcīgs pierādījums - jau atkal - viņa vājprātam.
Mēnesi pēc šaušanas
Joko aizvien mēģina aprast ar pēkšņo Džona zaudējumu.
Mums Ņujorkā gāja ļoti labi, un tas tagad ir zudis, ziniet.
Un tas, ka viss notika tik pēkšņi...
Es domāju, ka mani tas ietekmēja, jo, ja tas būtu bijis lēns process,
mēs būtu varējuši par to runāt, un tā.
Bet pēdējās atmiņas par Džonu man ir, ka viņš bija ļoti sabiedrisks,
enerģisks, dedzīgs cilvēks.
Tagad Marks Čepmens parādās, lai uzklausītu spriedumu.
Viņa advokātiem ir pēdējā iespēja
lūgt saudzību, atsaucoties uz viņa garīgo veselību.
Varasiestādes netaisās riskēt.
Tā kā apkārt var būt daudz dedzīgu Lenona fanu,
Čepmens tiesā ieradās ar vēl neredzēti lielu apsardzi.
Kad nolasīja spriedumu,
tiesas zāle bija atvērta, tāpēc sabiedrība zāli bija pārpildījusi.
Pirmās rindas bija pilnas ar reportieriem un presi.
Visus ienākošos pārbauda ar metāla detektoriem.
Zālē Markam Čepmenam zem krekla ir bruņuveste.
Rokās viņš sažņaudzis Dž. Selindžera Uz kraujas rudzu laukā.
Redzējām Čepmenu pirmajā apsūdzības izvirzīšanā
un pēc tam, kad viņš atzina savu vainu.
Sprieduma nolasīšana kļuva par iespēju viņu reāli dzirdēt.
Uzrunājot tiesu, Čepmens neizteicās par nogalināto.
Viņš nolasīja fragmentu no grāmatas, kas viņam bijusi līdzi visās tiesas sēdēs.
Tā ir Dž. Selindžera Uz kraujas rudzu laukā.
UZ KRAUJAS RUDZU LAUKĀ
Viņš nav nosaucis iemeslu,
kāpēc grāmatas reklamēšana ir tik laba lieta.
Viņam šī grāmata šķita tik svarīga,
ka šādas darbības veikšana ir viņa publisks paziņojums.
Gribat kaut ko zināt?
RONS HOFMENS IZMEKLĒTĀJS
Visi lietā iesaistītie to izlasīja, tikai es ne.
Es vienkārši tam nenoticēju.
Tagad es pirmoreiz publiski atzīstu, ka to grāmatu neizlasīju.
Viņš mēģina mainīt savu vārdu uz Holdenu Kolfīldu.
Ziniet, viņš mēģina būt šie cilvēki.
Nav tāda racionāla iemesla,
kas varētu likt domāt, ka pārvērtīsies par kādu citu.
Tā vietā tas apliecina, cik ļoti viņš negrib būt viņš pats.
Divi Čepmena psihiatri lūdza viņam papildu ārstēšanu.
Viņi dabūja ārstu, kas pateica, ka viņš ir traks,
tāpēc mēs dabūjām ārstu, kas pateica, ka nav.
Tad viņi dabūja vēl vienu ārstu, kas pateica, ka viņš ir traks,
un mēs dabūjām vēl vienu, kas pateica, ka nav.
Zinu tikai to, ka darbā esmu runājis ar daudziem psihiatriem,
un lielākoties viņi paši ir traki.
Čepmenam piesprieda 20 gadus līdz pat mūža ieslodzījumam...
Čepmenam piesprieda
20 gadus līdz mūža ieslodzījumam par Lenona slepkavību.
Netika apšaubīts, ka viņš ir atbildīgs
par iepriekšnodomātu slepkavību.
Aizstāvība neapstrīdēja faktus, tikai slēdzienu.
Tas bija rūpīgi izplānots,
labi izpildīts, ar nodomu, un vēl tas bija pilnīgi vājprātīgi.
Jūs esat Mārkss, jā?
Mēs ar Džonatanu sapratām, ka cietumā viņš pavadīs
visu mūžu un nesaņems psihiatra palīdzību.
Un tas man nelikās pareizais rezultāts.
Joko paliek Dakotā kopā ar abu dēlu Šonu
un mēģina aptvert notikušo.
Es nožēloju tikai to, ka Džonam nācās mirt kā...
Tā, kā viņš nomira, ziniet.
Un daži saka - ja Džons nebūtu bijis Amerikā, ē,
ja viņš būtu bijis Lielbritānijā, piemēram, viņš nebūtu nošauts.
Varbūt mums vajadzēja būt uzmanīgākiem.
Pēc Džona nāves mums visiem tas bija milzu trieciens.
Mēs visi bijām apstulbuši.
Joko tobrīd bija īsts spēka centrs.
Un Džons nenomira pašnāvībā,
no narkotikām vai no sirdstriekas.
Nē, Džonu nogalināja,
un man ir ļoti svarīgi to pasaulei parādīt.
Un mēs abi ar Džonu vienmēr centāmies radīt mierpilnu pasauli.
Un ir ļoti ironiski, ka Džons, kurš tik ļoti mīlēja mieru,
mira tik vardarbīgā nāvē.
Atceros, kā Joko teica - kad krīt līderis ar karogu,
kādam citam šis karogs ir jāpaceļ un jāturpina iet.
Ar laiku Joko saprata, kā Džona nāvi padarīt par labo spēku.
Kad viņa uzlika bildi ar Džona asiņainajām brillēm
uz albuma vāka,
daudzi bija šausmās, ka viņa ko tādu spēj.
Viņa torīt man piezvanīja, lai palīdzu brilles nofotografēt.
Es aizbraucu uz Dakotu un uzliku gaismas,
un viņa brilles gribēja uzlikt uz palodzes pie ūdensglāzes,
un otrpus logam - Centrālparks.
Man bija sajūta, ka šo bildi drīkst uzņemt tikai viņa, tāpēc paņēmu otru kameru
un nofotografēju, kā viņa fotografē.
Redz, kad jūs paskatāties uz to briļļu foto,
jūs sajūtat tās šausmas.
Un tā ir tikai niecīga daļa no tā, ko jūt Joko,
jo viņa tur bija klāt un redzēja, kā tās brilles rodas.
Bet, ja jums ir tik briesmīga sajūta tikai no bildes,
tad jūs varat iedomāties, kā jutās Joko.
Brilles, kas viņam bija uz acīm pēdējā brīdī, -
tas bija kā apliecinājums tam, cik svarīga ir ieroču aprites kontrole.
VAJADZĪGA IEROČU APRITES KONTROLE
ATCERIETIES DŽONU
Ar ieročiem kaut kas ir jādara.
Ar to apriti. Un ar šīs valsts prātiem.
Ar cilvēkiem, kas ieročus nēsā.
Tas ir briesmīgi.
Ja Čepmenam revolvera vietā būtu nazis, Lenons vēl varētu būt dzīvs.
Šaujamieroči ir ļoti letāli. Tur atpakaļceļa vairs nav.
Pēdējais lēmums - darīt to - var būt ļoti impulsīvs.
Un liekas, ka tieši tā notika ar Čepmenu.
VAŠINGTONA
APTURĒT PISTOLES.
Čepmens gandrīz desmit gadus ir pavadījis viennīcā,
kad piekrīt piedāvājumam - intervijai cietuma telpās
ar ASV sarunu šova vadītāju Leriju Kingu.
Pirms 12 gadiem mūzika aizgāja bojā,
kad Marks Čepmens nošāva bijušo bītlu Džonu Lenonu...
ES TEVI MĪLU, DŽON
Tā ir pirmā reize, kad Amerikas sabiedrība dzird
paša slepkavas vārdus.
Marks Deivids Čepmens mums pievienojas no Atikas cietuma
Džona Lenona nāves 12. gadadienā.
Mark, kāpēc tagad? Kāpēc stāstīt savu stāstu tagad?
Lerij, man tagad ir labi.
Man ir bijuši jau daudzi gadi, kad... man ir labi.
DŽONA LENONA SLEPKAVA
Es jūtos labi.
Manī vienmēr ir bijušas domas, ko esmu gribējis atklāt,
izstāstīt cilvēkiem, kāpēc es tā darīju.
Tolaik es biju apjucis.
Un es nezināju, kas es esmu, bet tagad es zinu.
Tas nozīmē, ka jums katru dienu ir jāizjūt nožēla.
Es izjūtu nožēlu. Man ir žēl, ka es tā darīju.
Tagad es saprotu, ka es tiešām atņēmu cilvēkam dzīvību.
Tolaik viņš man bija tikai albuma vāks.
Viņš neeksistēja - pat tad, kad todien agrāk tikos ar viņu,
kad viņš man parakstīja albumu, un to viņš izdarīja ļoti laipni.
Un viņš nebija liekulis, ja kas. Viņš bija ļoti pacietīgs.
Es viņā saskatīju tikai...
- tikai divdimensionālu slavenību... - Labi.
- ...bez īstām jūtām. - Kas izdziedēja
jums, jūsuprāt, piemītošo šizofrēniju?
Nu, ne zāles un ne ārsti, bet gan Kungs.
Marks Deivids Čepmens bija neizdevies pats savā prātā.
Viņš gribēja kļūt par kādu svarīgu cilvēku, Lerij.
Viņš nemācēja tikt galā ar to, ka bija nenozīmīgs.
Viņš centās būt svarīgs savā mūžā.
Bet, kad viņam kļuva aizvien sliktāk...
Un domāju, ka man tolaik bija šizofrēnija. Neviens nevar apgalvot pretējo.
Taču es biju atbildīgs. Marks Deivids Čepmens uzbruka kaut kam,
ko uzskatīja par viltvārdi,
kaut kam, uz ko viņš dusmojās, lai kļūtu par to, kas viņš nav,
lai kļūtu svarīgs.
Čepmens saka, ka ir mainījies.
Viņš atgriezies kristietībā un padarīto nožēlo.
Šodien pirmoreiz pēc gandrīz 20 gadiem cietumā...
2000. GADA 3. OKTOBRIS
...Čepmens pirmstermiņa atbrīvošanas padomei lūgs brīvību.
Joko Ono padomei rakstījusi:
"Ja Čepmenu atbrīvos, mēs ar Džona abiem dēliem Šonu un Džūlianu
visu atlikušo mūžu nejutīsimies droši."
Vai Čepmenam vajadzētu piedot?
Es zinu, ka pāvests bija cietumā
un apciemoja cietumu, un piedeva tam cilvēkam,
kurš mēģināja viņu nogalināt - kaut kā tā.
Bet es neesmu pāvests. Un man ir ļoti grūti notikušo piedot.
Čepmens padomes priekšā stājas trešoreiz.
Tagad viņam ir 49 gadi.
2004. GADA 5. OKTOBRIS
Gandrīz 24 gadus viņš bijis Atikas cietuma ieslodzītais.
Pirmstermiņa atbrīvošana bijusi iespējama jau kopš 2000. gada,
taču vienmēr lūgums bijis noraidīts.
Tas ir briesmīgi, ka kāds, kas nogalinājis The Beatles dalībnieku,
var tikt izlaists no cietuma.
Es viņu aizvien apciemoju. Viņš ir samaksājis bargāk, nekā šķiet,
jo viņam jādzīvo izolācijā cietumā.
Viņš pat uz kapelas dievkalpojumiem nevar aiziet, jo baidās,
ka citi viņam ko nodarīs.
Jebkuros citos apstākļos
viņu tiesātu kā vājprātīgu.
Kad viņš stāstīja par cīņu un apmātību,
mēs to sauktu par psihozi.
Būtu viņš nošāvis kādu, kas nav slavens,
nedomāju, ka viņš tagad būtu cietumā, taču viņš nošāva nepareizo cilvēku.
Esmu pilnībā pārliecināts, ka viņš vairs nav bīstams.
Cilvēks, kurš mēģināja nogalināt prezidentu Reiganu,
tikko tika atbrīvots, un viņu pasludināja par vājprātīgu.
Džonu Hinkliju jaunāko attaisnoja nepieskaitāmības dēļ
par šaušanu uz prezidentu Reiganu.
Džonu Hinkliju atbrīvos.
Pēc 35 gadiem cietumā viņš dzīvos pie mātes.
POLICIJA
Psihiatriskajā slimnīcā viņu sekmīgi ārstēja,
un nu viņš vairs sabiedrībai nav bīstams.
Es aicinu Ņujorkas Pirmstermiņa atbrīvošanas padomi
neatļaut Marka Čepmena atbrīvošanu.
NEPIEVIL MANI, PADOME
Tikmēr Čepmens paliek cietumā,
kur psihiatriskā ārstniecība ir ierobežota.
Es cenšos just līdzi visiem klientiem,
ziniet, un reizēm tas...
tas ir grūtāk nekā citas reizes.
Un es jutu viņam līdzi.
Kurš var izskaidrot, kāpēc cilvēks sajūk prātā? Es nedomāju, ka viņš...
Ja viņam būtu bijusi izvēle,
viņš nebūtu izvēlējies būt traks, taču viņš tāds bija.
Un tāpēc par to es jutu viņam līdzi.
Džons Lenons nomira pirms 40 gadiem,
taču viņa pēdējās intervijas vārdi ir aktuāli vēl šodien.
LENONA PĒDĒJĀ INTERVIJA 1980. GADA 8. DECEMBRIS
Šķiet, ka visam Visumam
vai visam, kas ir kā vērts,
pamatā ir šī mīlestība, mīlestība, mīlestība.
Un tas bija grūti -
mīlēt, būt mīlētam un to izpaust.
Ziniet, mīlestībā ir kaut kas fantastisks.
Es gribu būt pēc iespējas mīlošāks.
Man aizvien viņa pietrūkst. It īpaši tagad, jo pasaule
nav īsti kārtībā un liekas, ka visi cieš.
Un, ja viņš būtu šeit, būtu citādi, man šķiet.
Kad tu tagad domā par tēti,
kādas ir visskaistākās atmiņas, kas tevi pārņem?
Par ko tu nodomā: "Jā, tā ir mūsu attiecību būtība."
Kadri ar mani un manu tēvu, kur vienkārši... Es vienmēr sēdēju viņam klēpī.
Ziniet, vienkārši būt kopā.
Jo tā tas bija - mēs vienmēr bijām kopā.
Es zināju, ka viņš man ir un ka viņš ir mans tēvs...
un ka es viņu mīlu.
Kāds, tavuprāt, bija tēta lielākais devums?
Viņa mūzika ietekmēja visus,
gandrīz katru pasaules cilvēku.
Nu... Un tas ir brīnumaini, kāda mūzikai ir ietekme uz cilvēkiem.
Un viņa devums tev?
Man viņš bija mans tēvs.
Tulkojis Imants Pakalnietis