Vos po trijų mėnesių, kai buvo nušautas Džonas Lenonas,
Vašingtone buvo pasikėsinta į prezidentą Reiganą.
Šįvakar sulaikytas
jaunuolis Džonas Hinklis Jaunesnysis,
kaltinamas šaudymu į prezidentą ir aplinkinius.
Kaip ir Lenono atveju,
šaudyta visiems matant,
o įtariamasis suimtas nusikaltimo vietoje.
Apsauga buvo labai sustiprinta...
PETAS KLOSONAS PRANEŠA IŠ VAŠINGTONO
...kai Džonas Hinklis Jaunesnysis,
lydimas ginkluotų pareigūnų, atvyko į teismo rūmus šarvuotu automobiliu.
Kaip ir Lenono atveju,
Hinklio viešbučio kambaryje rastas romanas „Rugiuose prie bedugnės”.
Advokatai siekia, kad jis būtų pripažintas nekaltu dėl savo psichinės būklės.
Šizofrenija yra laikoma...
DR. VILJAMAS KARPENTERIS HINKLIO PSICHIATRAS
...viena sunkiausių psichinių ligų.
Tokie žmonės girdi balsus,
kurie iškreipia pasaulėžiūrą ir užvaldo jų gyvenimą.
Pasak Karpenterio, Džonas Hinklis kenčia nuo šizofrenijos
ir pažeidė įstatymus nesuvokdamas, ką daro.
Niekas nesitikėjo, kad jis bus pripažintas nekaltu
dėl savo psichinės būklės.
Visi suprato, kad žmonės nusivils.
Kils didžiulis pyktis.
ĮSIŪTIS DĖL HINKLIO NUOSPRENDŽIO
Nuosprendis: nekaltas dėl psichinės būklės.
DŽONAS MILERIS „WNEW-TV”, NIUJORKAS
Niujorkiečiai, reaguodami į šiandienos nuosprendį,
sako, kad nekaltumas dėl psichinės būklės tėra išsisukinėjimas.
Manau, jis yra kaltas, nes netikiu
jo nekaltumu dėl psichinės būklės ar kuo ten.
Žmonėms nepatinka, kad įsigali nekaltumas dėl psichinės būklės.
Visi natūraliai galvoja, kad jei įvykdytas bjaurus nusikaltimas,
kas nors turi būti už tai nubaustas.
„RUGIUOSE PRIE BEDUGNĖS”
3-IA SERIJA
TEISMAS
Markas Deividas Čepmenas, kaltinamas buvusio
„Beatles” nario Džono Lenono nužudymu, pripažintas nekaltu
dėl savo psichinės būklės.
Bet kai Čepmeno paklausė:
„Ar jūs kaltas dėl antrojo laipsnio žmogžudystės?”,
atsakymas buvo: „Nekaltas dėl psichinės būklės”.
1981 M. SAUSIO 6 D.
TEKSTĄ SKAITO KYFAS SATERLANDAS
Čepmenas niekad neneigė,
kad nušovė Lenoną. Po daugybės psichiatrinių testų, įskaitant hipnozę,
jo advokatai buvo įsitikinę, kad jis nebuvo sveiko proto, kai nuspaudė gaiduką.
Su tokia kontraversiška gynybine taktika jų klientas ruošiamas teismui.
KRIMINALINIO TEISMO RŪMAI
Įstatyme numatyta, kad jei tuo metu,
kai nužudei Džoną Lenoną, nebuvai sveiko proto,
dėl savo psichikos būklės būsi išteisintas.
Nepateksi į kalėjimą, o būsi gydomas valstybinėje institucijoje.
- Psichiatrinėje. - Psichiatrinėje ligoninėje.
Ar šio teismo pagrindinis klausimas bus jo psichinė būklė,
kai buvo paleisti šūviai?
DŽONATANAS MARKSAS ADVOKATAS
Vienintelis klausimas šiame teisme -
ar jis buvo sveiko proto tuo metu, kai šaudė.
Ir manau, kad mūsų liudininkai patvirtins, kad nebuvo.
O ar prisiekusieji nuspręs, kad jis yra nekaltas dėl savo psichinės būklės -
tai jau kitas klausimas.
Matau, kad visi labai priešiškai nusiteikę pono Čepmeno atžvilgiu.
Nenuostabu, bet taip yra.
Įvykis sujaudino beveik visus žmones,
tad, žinoma, priešiškumas Čepmenui buvo didžiulis.
Jo paskutinis advokatas atsisakė jį ginti
vos po kelių dienų dėl grasinimų nužudyti.
Ir mes paštu sulaukėme kelių grasinimų nužudyti.
Suprantu, kad Lenonas buvo beveik kaip Dievas, ir kaip mes galime...
DEIVIDAS SAGSAS ČEPMENO ADVOKATAS
...ginti žmogų, kuris šaltakraujiškai jį nužudė.
Visi norėjo, kad jis už tai atsakytų.
Dar vienas elementas buvo pasikėsinimas į Reiganą.
Tai sukėlė didžiulį žmonių priešiškumą
apskritai pripažinimui nekaltu dėl psichinės būklės.
Žinojome, kad mūsų laukia tikrai labai sunki kova.
Prokurorai nesutiko, kad jis buvo psichiškai nesveikas.
Jie manė, kad Čepmenas nužudė Lenoną, siekdamas išgarsėti.
Šio interviu, kurį dabar duodu, kontekste,
neminėsiu kaltinamojo vardo...
KIMAS HOGREFAS PROKURORAS
...nes nenoriu niekaip prisidėti
prie jo vardo garsinimo.
Tad nuolat jį vadinsiu „kaltinamuoju”.
Neminėsiu jo vardo.
NIUJORKO POLICIJA
Šis kaltinamasis norėjo būti suimtas,
nes taip siekė atkreipti į save dėmesį.
Jis nesistengė pabėgti iš nusikaltimo vietos.
Jis būtų nesunkiai galėjęs įsėsti į metro traukinį
ir išvažiuoti ar pabėgti į parką, bet jis to nepadarė.
Jis stovėjo ir laukė.
Jie manė, kad Čepmenas buvo nevykėlis,
kad nieko nepasiekė, tačiau buvo pilnas puikybės
ir siekė visuomenės dėmesio.
Ar sveikas ir racionalus žmogus šaltakraujiškai žudytų
kitą žmogų, žinodamas, kas jo laukia,
kad visa tai gali baigtis įkalinimu iki gyvos galvos
ar gyvenimu psichiatrinėje ligoninėje?
ŽMOGUS, KURIS NUŠOVĖ LENONĄ
Kad vieną ar keliskart patektų
į pirmuosius laikraščių puslapius?
Nėra logikos.
VARDAS: ČEPMENAS MARKAS DEIVIDAS GYVENAMOJI VIETA: PIETŲ KUKUI 55
38 KALIBRO REVOLVERIS
Prokurorai sakys prisiekusiesiems, kad Čepmeno veiksmai
prieš šaudymą rodo, kad tai buvo ne atsitiktinis proto užtemimas,
o kruopščiai suplanuota žmogžudystė.
LINDA TAIRA PRANEŠA
Ginklas, kuriuo buvo nužudytas Džonas Lenonas,
atvedė Niujorko pareigūnus į „J&S Enterprises”.
Čekyje matyti, kad ginklą Markas Čepmenas įsigijo
šių metų spalio 27 d.
Kai įsigijo ginklą, jis atrodė normalus, padorus vaikinas.
Jis nusipirko ginklą, o po šešių savaičių padarė štai tokį dalyką.
Iš kur, velniai rautų, gali žinoti?
Kaltinamojo elgesys, nuvedęs jį iki nusikaltimo,
parodo, kad jis elgėsi racionaliai.
Jis turėjo ginklą... atvyko į Niujorką... tačiau neturėjo kulkų.
Negalėjo nusipirkti kulkų Niujorke,
todėl nuvyko pas draugą Atlantoje, Džordžijos valstijoje,
ir nusipirko kulkų iš jo.
Ir ne tik tai.
Prieš žmogžudystę jis susitiko su keliomis gerbėjomis,
kurios stovėjo priešais Dakotos pastatą, mėgindamos susitikti
su Džonu Lenonu, kai šis išeidavo arba įeidavo į pastatą.
Tad neatrodo, jog jį kankino
tokia psichinė liga,
dėl kurios jis nebūtų galėjęs normaliai funkcionuoti.
Tačiau jo advokatų komandos įrašai, padaryti Raikerso saloje
prieš teismą, atskleidžia, koks padrikas yra Čepmeno mąstymas.
Dabar visiškai suprantu, kas įvyko,
viskas labai aišku ir racionalu.
Nuoširdžiai tikiu, kad nužudžiau Džoną Lenoną,
jog kuo daugiau žmonių perskaitytų knygą „Rugiuose prie bedugnės”.
Dabar tam skirsiu visas savo pastangas.
Žmonės manęs klausia: „Kodėl jis nužudė Lenoną?”
Aš atsakau: „Jis sako, kad norėjo
išpopuliarinti romaną „Rugiuose prie bedugnės”.
Jie žiūri į mane sutrikę ir aš sakau:
„Ar jūsų klausimas reiškia, kad yra kažkokia racionali priežastis,
kodėl pamišėlis šaltakraujiškai nužudo kitą žmogų.”
Sakau: „Niekada nesulauksite racionalaus paaiškinimo,
kodėl pamišėlis padarė nesuvokiamą dalyką.”
Knygoje buvo personažas - paauglys vardu Holdenas Kolfildas,
kuris savaitgaliui išvyksta į Niujorką, ir jam pasirodo,
kad jis pamato, koks nenuoširdus yra pasaulis.
Vaikystėje tau sako, kad pasaulis yra vienoks,
o vėliau pamatai,
kad kai kurie dalykai yra neteisingi ir apsimetėliški.
Čepmenas sakė savo advokatams, kad jis yra savosios kartos
Holdenas Kolfildas, ir jo misija -
padėti pasauliui atsikratyti žmonių, kurie jam atrodo apsimetėliai.
Štai ką pasakysiu apie Džoną Lenoną.
ĮRAŠAS / BATERIJA
„Tereikia tik meilės.” Esate girdėję?
Štai ką aš į tai atsakysiu:
Tereikia meilės ir 250 mln. dol.
Jis buvo pats didžiausias apsimetėlis.
Negalėjau leisti, kad pasaulis gyventų dar bent 10 metų
su tokiomis jo nesąmonėmis.
Mano manymu, jis tikrai buvo ne viso proto,
kai su juo susipažinau,
ir mums tereikėjo įrodymų,
kurie patvirtintų faktą, kad jis nebuvo
sveiko proto, ir, em, na, tikrai buvo
psichiškai nesveikas.
Žinot, išsiaiškinti, kodėl žmogus išėjo iš proto yra sunku,
tą padaryti sunku.
Bet, žinoma, yra ne vienas žmogus, kuris turėjo įžvalgų.
Tad pamėginome apklausti žmones, kurie jį pažinojo anksčiau.
Advokatai nuvyko į Čepmeno gimtąjį miestą Džordžijoje
pakalbėti su jo vaikystės draugais.
Kai susipažinau su Marku, viskas atrodė gerai.
Tipiška amerikietiška šeima.
Tačiau ilgainiui pastebėjau,
kad ten vyko negeri dalykai.
VENSAS HANTERIS VAIKYSTĖS DRAUGAS
Jam dažnai liepdavo „eiti į savo kambarį”.
Tuomet Marko tėvas ateidavo su diržu ir imdavo jį mušti,
netgi su sagtimi...
tiesiog įpykdavo ir nesiliaudavo mušti.
Tačiau vėliau staiga nustodavo ir išeidavo,
ir buvo galima girdėti, kaip apačioje muša jo motiną.
Noriu pasakyti, tėvas nuolat tvatindavo jo motiną.
O tuomet Marko tėvas nueidavo į miegamąjį
ar kitą kambarį, kuriame stovėjo televizorius, atsisėsdavo
ir po 30 minučių jau būdavo visiškai kitoks žmogus.
Tiesiog persijungdavo.
Kartą atėjau pas jį į namus, ir jis pasakė:
„Ei, žiūrėk. Turiu marihuanos.”
Bet tuomet atsirado meskalinas,
opiumas ir LSD
iš Kalifornijos.
Vieną savaitgalį Markas užsimetė aštuonias LSD-25 dozes,
kurios buvo labai stiprios, ir dingo visam savaitgaliui.
Sekmadienio vakare susisiekiau su Marku ir pasakiau:
„Kur buvai visą savaitgalį?” Jis atsakė: „Tu nepatikėsi.
Aš pamačiau Jėzų Kristų, jis buvo labai gražus,
ir jis kalbėjosi su manimi.”
Čepmeno chaotiška vaikystė nuvedė jį į vietinę bažnyčią Atlantoje.
Markas buvo vienišius, neturėjo daug draugų,
ir aš susidariau įspūdį, kad namuose jis nebuvo laimingas.
Jis žaidė su narkotikais ir labai...
ČARLZAS MAKGOVANAS PASTORIUS
...labai domėjosi sunkiuoju bei psichodeliniu roku.
Pietuose tais laikais
žmonės tapatino save su vietine bažnyčia,
ir daugelis jų buvo lojalūs ir gana aktyviai dalyvavo bažnyčios veikloje.
Mano žiniomis, Markas nebuvo susijęs su bažnyčia.
Tad kai jis atvirai išreiškė tikėjimą Kristumi,
man teko garbė jį pakrikštyti štai šioje šventovėje
ir jį prižiūrėti.
Jis iškart surado grupelę žmonių, kurie jį mylėjo ir priėmė jį.
Ir susidomėjo mergina iš jaunimo grupės.
Džesika.
Paprastai sakau:
„Kažkada susitikinėjau su Marku Čepmenu...
DŽESIKA BLANKENŠIP BUVUSI MERGINA
...kuris vėliau nužudė Džoną Lenoną”,
ir visi būna priblokšti.
Buvusi mergina Džesika Blankenšip
buvo svarbiausia liudininkė Čepmeno byloje.
Buvau 16-os,
ir mano bažnyčioje vyko retritas.
Kažkas pakvietė ateiti ir jį.
Maniau, kad jis visai patrauklus ir jautrus.
Kai kalbėjomės, jis atvirai rodė jausmus.
Jo humoro jausmas buvo labai geras.
Ir aš įsimylėjau iki ausų.
Jis puikiai grojo gitara,
galėjo sugroti bet kokį kūrinį.
Jam labai patiko „Beatles”, iki tol, kol Lenonas pasakė,
kad jie populiaresni už Jėzų Kristų.
Jis norėjo labiau įsigilinti į Bibliją, pasinerti į tikėjimą.
Bėda ta, kad jį apėmė depresija.
Jis atviraudavo, kaip jam liūdna,
kad nemano, jog išgyvens.
Jaučiau, kad jam pakriko nervai.
Meldžiau jo ieškoti psichologinės pagalbos,
o jis sakydavo:
„Man nereikia su niekuo kalbėtis.”
Be to, tuo metu jis vis dažniau imdavo ant manęs šaukti,
ir maždaug tuo metu mūsų santykiai ėmė šlyti.
Pasibaigę santykiai reiškė,
kad Čepmenas ėmė ieškoti naujos pradžios.
Jis nusprendė persikraustyti į Havajus.
Tik pagalvokite. Havajai. Puiki vieta gyventi.
Oras - tobulas. Tuomet viskas bus idealu.
Kaip rojuje.
Bet mane ir vėl apėmė depresija,
buvau pavargęs nuo visko,
tikėjausi gero, o pasirodė priešingai.
Jis nuvyko į tą gražią vietą netoli vandenyno
ir paėmė žarną,
prijungė ją prie savo automobilio išmetamųjų dujų vamzdžio.
Ir tuomet sėdėjo, tikėdamasis numirti.
Man palengvėjo, kai supratau, kad numirsiu.
Gyvenimas užknisa.
Advokatai sako, kad bandymas nusižudyti įrodo
Čepmeno psichikos sveikatos problemas,
bet kartu pastiprina prokuratūros nuomonę, kad jis trokšta dėmesio.
Jis surengė, kaip aš sakyčiau, parodomąjį mėginimą nusižudyti.
Vėlgi, taip norėdamas atkreipti į save dėmesį.
Tai buvo 25-erių metų jaunuolis, kuris praeityje nepadarė nieko,
verto dėmesio...
dėl to jautė apmaudą ir turėjo
asmenybės sutrikimą, nes jautėsi vertas dėmesio.
Siaubingai gaila, kad jis siekė
gauti to dėmesio, pasinaudodamas
šlove tokio žmogaus kaip Džonas Lenonas.
1981 M. BIRŽELIO 22 D.
Viso pasaulio žiniasklaidos atstovai seka Marko Čepmeno teismą.
Jie tikisi pagaliau suprasti, kodėl žmogus, kuriuo visi žavėjosi,
buvo šaltakraujiškai nužudytas.
Niujorke kelios dešimtys smalsuolių buvo patikrinti...
PATAISOS ĮSTAIGŲ DEPART.
...ir įleisti į pirmąjį Marko Čepmeno teismo posėdį.
Tai buvo pirmoji prisiekusiųjų paskyrimo diena,
ilgo teismo pradžia.
Minia reporterių ir keletas smalsuolių laukė galimybės patekti į teismo salę.
1983 M. ŽURNALISTĖ E. R. ŠIP - „NEW YORK TIMES”
Dievinu teismus.
Man tai yra galimybė pamatyti dramą.
Apima savotiškas jaudulys...
E. R. ŠIP ŽURNALISTĖ
...užplūsta adrenalinas.
Buvau naujai iškepta reporterė, man tai buvo viena pirmųjų didžiųjų istorijų.
Stebėjo visas pasaulis.
Jis išties norėjo nužudyti Džoną Lenoną.
Jis tikrai žinojo, ką daro, kai nužudė Džoną Lenoną.
Jausmai liejasi per kraštus,
nuomonės dėl Čepmeno išsiskiria.
Mylime Džoną!
Už tai, kad nužudė legendą, taikos skleidėją Džoną Lenoną.
NIUJORKAS
- Jam turi būti skirta mirties bausmė. - Džonas tikėjo taika.
Pasakysiu visiems tikriems Džono Lenono gerbėjams -
nelieskite to vyruko.
Nes Džonui Lenonui tai nebūtų patikę. Nes jis buvo ne toks.
Džonas Lenonas skatino atleisti.
Žmonės yra žmonės, nesvarbu, kokiais jie tampa.
Koks nesveikas... Tas žmogus - tiesiog nesveikas. Štai ir viskas.
Neabejoju, kad kai kurie jo draugai sakys, kad jo veiksmai nenormalūs,
tačiau nebuvo įrodymų, kad jis sirgo
psichine liga taip stipriai, jog nesuvokė,
ką daro, ar kad tai yra blogai.
Šiuo atveju tai yra pagrindinis dalykas.
Kai susirinkome prie teismo rūmų ir laukėme,
kol atsidarys durys
ir viskas prasidės, jautėme jaudulį.
Tai vyko 13-ame aukšte
prie teisėjo Deniso Edvardso kabineto.
AIDA ALVEREZ
Koridorius buvo pilnas reporterių ir personalo,
iš viso pasaulio, susidomėjusių sensacinga žmogžudystės byla.
Visi spraudėsi prie teismo salės
ir laukė, kol atsidarys durys.
Tačiau bėgo laikas,
ir mes ėmėme nerimauti, kad kažkas vyksta,
o mes apie tai nieko nežinome.
Teisėjas savo nuožiūra nusprendė surengti uždarą posėdį.
Taigi, vieninteliai žmonės, kurie ten buvo, buvau aš,
vyresnysis prokuroras, advokatai ir teisėjas.
Už uždarų durų
viskas pakrypo netikėta linkme.
Čepmenas pripažino savo kaltę. Mes nustebome: „Ką?”
Dar keistesnė yra priežastis,
kodėl jis staiga prisipažino kaltas.
Jis pareiškė, kad Dievas atėjo į jo kamerą ir liepė prisipažinti kaltu,
ir kad jam po to labai palengvėjo.
Sėdėjau priešais radiją,
klausiausi roko muzikos
ir pajaučiau, kaip Šventoji Dvasia kreipėsi į mano širdį.
Ir tą vakarą žinojau, kad Dievas nori, jog pripažinčiau kaltę.
Bet aš nenorėjau. Norėjau neigti kaltę.
Pasakėme teisėjui, kad tai buvo
įrodymas, kad jis - psichiškai nesveikas.
Ir tuomet teisėjas pasakė: „Turiu giminaičių, kurie tiki, jog kasdien
kalbasi su Dievu, ir nemanau, kad jie yra psichiškai nesveiki”.
Daugmaž tuo viskas ir pasibaigė.
KRISTĖ FERER
Dievas liepė taip daryti. Todėl Markas Deividas Čepmenas,
kaip pats sako, pripažino savo kaltę
dėl buvusio „Beatles” nario Džono Lenono nužudymo.
Kai priešais teisėją stovi kaltinamasis,
kuris prisipažįsta kaltas ir atsisako teismo, teisėjo požiūriu viskas gerai.
Tam tikra prasme aš nenustebau,
nes jis jau anksčiau sakė,
kaip bijo patekti į psichiatrinę ligoninę,
kad visur jį sups piktosios dvasios.
Ir jis tvirtai laikėsi savo:
jis nesiguls į psichiatrinę ligoninę,
nors tikrai buvo psichiškai nesveikas.
Čepmeno kaltės pripažinimas leido nerengti teismo, kuris galbūt būtų atskleidęs,
kodėl reikėjo paleisti keturias kulkas į didžiausią moderniosios muzikos žvaigždę.
Advokatas Džonatanas Marksas
pasakė, jog labai nusivylė savo kliento sprendimu.
Labai laukiau teismo...
DŽONATANAS MARKSAS ADVOKATAS
...kuris, manau, būtų buvęs įdomus ir naudingas.
Nes, manau, yra daug žmonių,
kurie būtų sužinoję apie...
apie Marką Čepmeną ir pripažinimą nekaltu dėl psichinės būklės.
- Manote, kad jis - psichiškai nesveikas? - Taip, be abejo.
- Aš dėl to neabejoju. - Teisiškai nesveikas?
Teisiškai nesveikas. Teisingai.
Taip, žinoma, psichiatrų parodymai būtų buvę be galo svarbūs.
Prokurorai... jų manymu, jis siekė dėmesio,
jį kankino didybės manija...
taip, toks yra dalinis Čepmeno ir jo elgesio aprašymas,
bet visas paveikslas tikrai ne toks.
Jis buvo žymiai labiau psichiškai nesveikas
nei jie norėjo pripažinti.
Dr. Liza Gold yra teismo medicinos psichiatrė,
jos specializacija - nekaltumas dėl psichinės būklės.
Ji nebuvo įtraukta į Čepmeno bylą,
tačiau įvertina sprendimus, kurie buvo tuo metu padaryti.
Advokatas pasakė: „Nemanau, kad jis kompetentingas”.
DR. LIZA GOLD PSICHIATRĖ
Nežinau, kodėl teisėjas pasakytų:
„Manau, jog jis yra”. Jis - teisėjas.
Jis nėra psichinės sveikatos specialistas.
Būčiau prašiusi dar vieno kompetentingo specialisto nuomonės.
Norėjau, kad kas nors jo paklaustų:
„Kodėl apsigalvojai?”
Įtariu, kad dėl artėjančios milžiniškos žiniasklaidos apgulties,
jo psichinė būklė ėmė prastėti.
Belaukiant nuosprendžio Raikerso saloje,
ėmė ryškėti Čepmeno psichinė būklė.
Štai ką pasirašiau.
„1981 m. liepos 12 d. Raikerso salos kalėjimo ligoninėje
Markas Čepmenas patyrė stiprų psichozės priepuolį.
Jis sviedė kėdę į televizorių
ir aukštu balsu klykė esąs demonas.
Jis buvo uždarytas į kamerą ir ėmė joje šokinėti,
lipti ant kameros grotų, cypauti ir rėkauti kaip beždžionė.”
Kai jį pamačiau, jis jau buvo prigirdytas
stiprių psichotropinių vaistų.
Jis man sakė, kad jį apsėdo du demonai.
Jis jau buvo pripažinęs kaltę.
Jam iš to nebuvo jokios naudos.
Pamaniau, kad tai - gana stiprus
jo psichinės ligos įrodymas.
Praėjus keliems mėnesiams po žmogžudystės,
Joko vis dar mėgina susitaikyti su staigia Džono netektimi.
Niujorke mums abiem puikiai sekėsi,
o dabar nieko nebeliko.
Ir tai, jog jo neliko staiga,
manau, tai paveikė mane, nes jei tai būtų buvęs lėtas procesas,
būtume galėję apie tai pasikalbėti ir panašiai.
Tačiau Džoną prisimenu kaip labai visuomenišką,
energingą, pozityvų žmogų.
Markas Čepmenas atvežamas išgirsti nuosprendį.
Tai - paskutinė galimybė jo advokatams
prašyti sušvelninti bausmę dėl jo psichinės būklės.
Valdžia nenori rizikuoti Čepmeno gyvybe.
Žinant, kad Lenonas turi daugybę užkietėjusių gerbėjų,
Čepmenas slapta atvežtas į teismą šįryt su sustiprinta apsauga.
Kai buvo skelbiamas nuosprendis,
teismo rūmai buvo atviri, tad įleisti žmonės grūdosi teismo salėje.
Pirmąsias kelias eiles teismo salėje užėmė
reporteriai ir žiniasklaidos atstovai.
NIUJORKAS
Apsaugininkai apieškojo visus
su metalo detektoriais.
Viduje Markas Deividas Čepmenas
sėdėjo su neperšaunama liemene po marškiniais,
rankose spausdamas Dž. D. Selindžerio knygą „Rugiuose prie bedugnės”.
Matėme, kaip Čepmenas atrodė prieš nuosprendžio paskelbimą
ir matėme, kaip jis atrodė po to, kai pripažino kaltę.
Nuosprendžio paskelbimas tapo galimybe išgirsti jo versiją.
Čepmenas nekalbėjo apie žmogų, kurį nužudė,
kai teisėjas jam leido kreiptis į teismą.
Vietoj to, Čepmenas perskaitė ištrauką iš knygos, kurią laikė
rankose didžiąją teismo posėdžio dalį -
Dž. D. Selindžerio „Rugiuose prie bedugnės”.
„RUGIUOSE PRIE BEDUGNĖS”
Jis nenurodė priežasties,
kodėl šios knygos reklamavimas yra toks geras dalykas.
Jis jautė, kad ši knyga buvo tokia svarbi,
kad jam reikėjo padaryti tokį dalyką.
Norit, išsiduosiu?
RONAS HOFMANAS DETEKTYVAS
Visi, susiję su šia byla, išskyrus mane, perskaitė tą knygą.
Aš tuo tiesiog nepatikėjau.
Pirmą kartą viešai prisipažįstu, kad neperskaičiau tos knygos.
Jis mėgina pakeisti savo vardą į Holdeną Kolfildą.
Jis nori juo būti.
Tikrai... neracionalu
galvoti, kad gali tapti kitu žmogumi,
bet tai rodo, kaip stipriai jis nenori būti savimi.
Šiandien du Čepmeno psichiatrai
pareikalavo, kad jis būtų gydomas.
Jie turėjo psichiatrą, kuris teigė, kad jis - nesveikas,
o mes turėjome psichiatrą, kuris teigė, kad jis - sveikas.
Tuomet jie surado dar vieną psichiatrą, kuris pasakė, kad jis - nesveikas,
ir mes suradome tokį, kuris sakė, kad sveikas.
Žinau tik tai, jog savo darbe man teko nemažai bendrauti su psichiatrais,
ir daugelis jų patys yra psichiškai nesveiki.
Markas Deividas Čepmenas
nuteistas nuo 20-ies metų iki gyvos galvos
- už Džono Lenono nužudymą. - ...Čepmenas
nuteistas nuo 20 metų iki gyvos galvos už Džono Lenono nužudymą.
Nėra abejonių, kad jis atsakingas
už suplanuotą žmogžudystę.
Advokatas nekomentavo faktų, tik išvadą.
Be abejo. Tai suplanuota žmogžudystė.
Ir įvykdyta. Tyčinė. Bet taip pat tai beprotiškas veiksmas.
Jūs - Marksas, tiesa?
Tuo metu mudu su Džonatanu žinojome, kad jis kalėjime praleis
visą likusį gyvenimą, ir kalėjime jam nebus taikomas
psichiatrinis gydymas.
Man tai neatrodė teisinga.
Joko liko gyventi Dakotos pastate su jų sūnumi Šonu,
mėgindama susitaikyti su tuo, kas nutiko.
Vienintelis dalykas, ko gailiuosi, yra tai, kad Džonas mirė taip,
kaip mirė.
Kai kurie žmonės mano, kad jei Džonas nebūtų buvęs Amerikoje,
jei būtų gyvenęs... pavyzdžiui, Britanijoje, jo nebūtų nušovę.
Galbūt mums reikėjo būti atsargesniems.
Po Džono mirties
mes visi buvome sukrėsti.
Tarsi atsiribojome.
BOBAS GRUENAS LENONO FOTOGRAFAS
Joko tuo metu buvo stiprybės simbolis.
Ir Džonas mirė ne dėl to, jog nusižudė,
perdozavo narkotikų ar nuo širdies smūgio.
Ne, Džonas buvo nužudytas,
ir man buvo labai svarbu parodyti tą visam pasauliui.
Ir mes abu su Džonu visuomet stengėmės sukurti taikų pasaulį.
Ironiška, kad Džonas, kuris taip kovojo už taiką,
mirė tokiu žiauriu būdu.
Pamenu, Joko pasakė, kad kai vėliavnešys priekyje krinta,
kitas turi paimti tą vėliavą ir eiti į priekį.
Ilgainiui Joko surado būdą
paversti Džono mirtį teigiamu postūmiu.
Kai ji pasirinko kruvinų Džono akinių nuotrauką
kaip albumo viršelį,
daugelis žmonių buvo šokiruoti, kad ji galėjo taip pasielgė.
Ji paskambino man tą rytą ir paprašė nufotografuoti akinius.
Nuvykau į Dakotą, sustačiau apšvietimą,
ir ji norėjo, kad akiniai būtų padėti ant palangės šalia stiklinės su vandeniu,
o pro langą matytųsi Centrinis parkas.
Jaučiau, kad fotografuoti turi ji, todėl išsiėmiau kitą savo fotoaparatą
ir nufotografavau ją fotografuojančią.
Dabar žvelgiant į tą akinių nuotrauką,
apima tas siaubas.
Ir tai yra nedidelė išraiška Joko jausmų,
nes ji buvo ten.
Ji matė kaip viskas įvyko.
Bet jei blogai jautiesi žvelgdamas į nuotrauką,
nors truputį supranti, kaip jaučiasi Joko.
Tie akiniai, kuriuos jis buvo užsidėjęs paskutinę minutę,
tarsi parodo, kokia svarbi yra ginklų kontrolė.
GINKLŲ KONTROLĖS REIKIA DABAR PAT
PRISIMINKITE DŽONĄ
Reikia kažką daryti su ginklais,
ginklų kontrole ir mąstymu žmonių,
kurie turi ginklus šioje šalyje.
Tai siaubinga.
Jei Čepmenas būtų turėjęs ne pistoletą, o peilį, Džonas Lenonas turbūt būtų gyvas.
Šaunamieji ginklai yra mirtini. Kelio atgal nėra.
Ir sprendimas jais pasinaudoti...
NUO GINKLŲ KONTROLĖS NEMIRSIME
...gali būti gana impulsyvus.
Kas ir nutiko Čepmeno atveju.
VAŠINGTONAS
PISTOLETAMS - NE.
Čepmenas praleido beveik 10 metų vienutėje
ir sutiko duoti interviu iš kalėjimo
JAV pokalbių laidos vedėjui Lariui Kingui.
LARIS KINGAS GYVAI
Prieš 12 metų šįvakar mirė muzika,
kai Markas Deividas Čepmenas nušovė buvusį „Beatles” narį Džoną Lenoną...
MYLIU TAVE, DŽONAI
Tai buvo pirmas kartas, kai Amerikos visuomenė tiesiogiai
išgirdo Džono Lenono žudiką.
Markas Deividas Čepmenas šiandien prisijungė iš Atikos pataisos įstaigos,
praėjus lygiai 12-ai metų po Džono Lenono mirties.
Markai, kodėl dabar? Kodėl nusprendei papasakoti istoriją?
Na, Lari, dabar aš sveikas.
Jau daug metų esu sveikas.
MARKAS DEIVIDAS ČEPMENAS DŽONO LENONO ŽUDIKAS
Gerai jaučiuosi.
Viduje visuomet troškau išsilaisvinti,
pasakyti žmonėms, kodėl padarau tai, ką padariau.
Tuo metu buvau pasimetęs.
Nežinojau, kas esu, bet dabar žinau.
Tuomet turėtum kasdien gailėtis.
Aš gailiuosi. Gailiuosi dėl to, ką padariau.
Dabar suvokiu, jog išties atėmiau gyvybę kitam žmogui.
Tada man jis buvo albumo viršelis.
Jis neegzistavo, nors tądien jau buvau jį sutikęs,
kai jis pasirašė man ant albumo, ir padarė tą labai maloniai.
Ir, beje, jis neapsimetinėjo. Jis buvo labai kantrus.
Mačiau jį kaip...
- dvimatę garsenybę... - Aišku.
- ...be tikrų jausmų. - Kas išgydė tai,
kas, jūsų manymu, buvo šizofrenija?
Ne vaistai ir ne gydytojai, bet Viešpats.
Markas Deividas Čepmenas jautėsi nevykėlis.
Jis norėjo būti svarbiu žmogumi, Lari.
Jis nesuprato, kaip gyventi, kai esi niekas.
Jis stengėsi būti kažkuo.
Tačiau metams bėgant buvo tik blogiau...
Ir, manau, tuo metu mane kankino šizofrenija.
Niekas negali pasakyti, jog ne.
Nors buvau atsakingas už savo veiksmus, Markas Deividas Čepmenas žiauriai pasielgė
su žmogumi, kurį laikė apsimetėliu,
ant kurio pyko, nes šis tapo svarbiu, o jis - ne,
kad taptų kažkuo.
Čepmenas sako, kad visiškai pasikeitė,
yra krikščionis ir gailisi dėl to, ką padarė.
Dabar pirmą kartą ir po beveik 20 metų kalėjime...
2000 M. SPALIO 3 D.
...Čepmenas prašysis būti išleidžiamas į laisvę už užstatą.
Joko Ono parašė užstato komisijai,
kad „jei Čepmenas bus paleistas, aš ir du Džono sūnūs Šonas ir Džulijanas
visą gyvenimą nesijausime saugūs”.
Ar Markui Deividui Čepmenui reikėtų atleisti?
Žinau, kad popiežius buvo nuvykęs į kalėjimą,
apsilankė kalėjime, ir atleido žmogui,
kuris mėgino jį nužudyti, kažkas tokio.
Bet aš nesu popiežius ir man
labai sunku atleisti už tai, kas nutiko.
Trečiasis Marko Deivido Čepmeno paleidimo už užstatą posėdis.
Jam dabar - 49-eri...
2004 M. SPALIO 5 D.
...Atikos valstijos kalėjime jis praleido beveik 24-erius metus.
Čepmenas galėjo būti išleistas už užstatą nuo 2000 m.,
ir visi prašymai buvo atmesti.
Manau, siaubinga, jog žmogus, nužudęs „Beatles” narį,
potencialiai gali būti paleistas iš kalėjimo.
Aš jį tebematau.
Jis atliko didesnę bausmę, nei žmonės gali suprasti,
nes jam teko gyventi atskirtam kalėjime.
Jis netgi negali lankytis mišiose kalėjimo koplyčioje, baimindamasis,
ką jam gali padaryti kiti kaliniai.
Kitomis aplinkybėmis
jis būtų buvęs teisiamas kaip psichiškai nesveikas žmogus.
Kai jis kalbėjo apie sunkumus ir maniją, kurią jautė,
tai vadinama psichoze.
Jei būtų nušovęs ne tokį įžymų žmogų,
manau, šiandien nesėdėtų kalėjime. Blogai pasirinko, ką nušauti.
Esu visiškai tikras, kad jis nebepavojingas.
Vyras, kuris mėgino nušauti prezidentą Reiganą,
buvo paleistas ir paskelbtas psichiškai nesveiku.
Džonas Hinklis Jaunesnysis pripažintas nekaltu dėl psichinės būklės
dėl pasikėsinimo į prezidentą Reiganą.
Džonas Hinklis Jaun. bus paleistas
po 35-erių metų ir gyvens su savo motina.
Jis buvo sėkmingai gydomas psichiatrijos ligoninėje
ir nemanoma, kad jis kelia pavojų visuomenei.
Šiandien atėjau čia, norėdama paraginti Niujorko Išleidimo už užstatą komisiją...
NIUJORKO ASAMBLĖJA
...atmesti Marko Čepmeno prašymą.
NENUVILK MANĘS, PALEIDIMO KOMISIJA
Tuo metu Markas Čepmenas lieka kalėjime,
su ribotomis galimybėmis gauti psichiatrinį gydymą.
Žinot, stengiuosi suprasti savo klientus,
ir kartais tai...
tai būna sunkiau nei įprastai.
Ir aš gailėjau jo.
Kas gali paaiškinti, kodėl žmogui pasimaišo protas?
Nemanau, kad jis norėjo...
Jei būtų galėjęs pasirinkti,
nemanau, kad rinktųsi psichinę ligą, bet jis sirgo, suprantat?
Ir todėl ir jaučiau jam gailestį.
Džonas Lenonas mirė prieš daugiau nei 40 metų,
tačiau paskutinio interviu metu ištarti jo žodžiai aktualūs ir šiandien.
PASKUTINIS DŽONO LENONO INTERVIU 1980 M. GRUODŽIO 8 D.
Atrodo, kad visas pasaulis,
viskas, kas yra vertinga,
iš esmės buvo meilė, meilė, meilė.
Ir tai buvo kova...
už meilę, būti mylimam ir tą išreikšti.
Meilė yra fantastiškas dalykas.
Noriu skleisti meilę kiek tik įmanoma.
Vis dar jo ilgiuosi, ypač dabar, nes...
Pasaulis nėra teisingas, visi, rodos, kenčia.
Ir jei jis būtų gyvas, būtų buvę sunku...
būtų kitaip, manau.
Kai dabar pagalvoji apie savo tėtį,
kokie yra tavo gražiausi prisiminimai?
Apie ką galvoji:
„Taip, tai yra mano santykių su tėvu esmė”?
Kai įsivaizduoju save ir savo tėvą, visuomet sėdžiu jam ant kelių.
Tiesiog būname kartu.
Nes taip ir buvo. Mes visuomet buvome kartu.
Aš žinodavau, kad jis yra, kad jis - mano tėvas...
žinojau, kad jį myliu.
Kaip manai, koks buvo didžiausias tavo tėčio indėlis?
Jo muzika paveikė visus,
beveik visus visame pasaulyje.
Tai nuostabu, kokį poveikį žmonėms gali daryti muzika.
O kokia jo įtaka tau?
Man jis buvo mano tėvas.
Išvertė Akvilė Katilienė