Dámy a pánové, tento vlak už není nadále v provozu.
Cítíš to?
NETFLIX UVÁDÍ
…se řítí k Zemi. Okolnosti jsou nejasné, ale máme za to…
Ví váš pes, že je konec světa?
Najděte smysl. Žijte život, jaký chcete. Způsobem, jakým chcete.
SERIÁL NETFLIX
Kajte se! Usilujte o spásu. Ještě není pozdě.
Hromadné výpovědi činí z práce věc minulosti.
…vystoupit na Everest a umřít? Budete si muset počkat.
Na burze dnes naposledy zazvonil zvon.
Každá vteřina je nyní vzácná. Každý okamžik…
Při rychlosti, jakou se 9C pohybuje, dojde k nárazu o síle 10 milionů megatun…
Ernie Briggs si splnil svůj celoživotní sen, když přeplaval kanál…
Nikdy jsem se necítila svobodněji!
Čas se téměř naplnil!
Co hodláte dělat během sedmi měsíců a 13 dní zbývajících do konce světa?
CAROL A KONEC SVĚTA
Přesně tak. Už jen sedm měsíců a 12 dní…
Dobrý den, pane doktore Berookime. Tady Carol Kohlová.
Doufám, že se máte dobře.
A užíváte si života.
Chtěla bych se objednat na zubní hygienu.
Mám poměrně prázdný diář.
Jen opakuju, že volá Carol Kohlová.
Doufám, že se mi brzy ozvete. Tak na shledanou.
UMŘETE SVOBODNÍ
Ahoj, zlatíčko.
Ahoj, mami.
Bernarde! Michaele! Carol je tady.
Mami! Tati! Carol!
Mám vás ráda!
Uvidíme se na zemi!
Raz, dva…
Propáníčka!
Jediná věc, ze které je třeba mít strach, je strach samotný!
Franklin Roosevelt!
Co to říkala?
Já nevěděla, že umí francouzsky.
- Bylo to moc dobré, mami. - Díky, zlato.
Vařit podle kuchařky Julie Childové mě ohromně baví.
Tohle byl jeden z jednodušších receptů. Co jsme to zkoušeli minule?
- Bujabézu. - Bujabéza byla katastrofa.
- Špatně jsme očistili mušle. - Určitě byla skvělá.
- Máma musela spálit naše povlečení. - Dort?
Víš, že s námi můžeš mluvit o všem, ne?
- Vím. - Dobře.
A vede se ti dobře, ne?
Jo. Vede se mi dobře.
Výborně. Jen jsme se chtěli ujistit.
Protože Sottovi…
Pamatuješ si Sottovy?
Mají psa?
Jo. Říkali, že tě viděli před restaurací Applebee's.
Před tou opuštěnou na Junction.
Poblíž nákupáku.
Říkali, že jsi chodila kolem a nakukovala dovnitř.
A pak jsi prý…
Pak jsi prý vešla dovnitř a sedla sis do jednoho z boxů.
Broučku, nám to říct můžeš. Nemusíš se bát.
Chceme to jen vědět. Byla jsi to ty?
Ne, samozřejmě, že ne.
Neboj, my se nenaštveme.
Jen nechceme, abys něco promeškala.
Ne, já dělám spoustu věcí.
Jsem v pohodě.
Já se…
teď učím surfovat.
Ty surfuješ?
Jo, surfuju.
Na pláži.
Ale holčičko, to je báječné!
To mi dělá dobře u srdce.
Jo, baví mě to.
Srdíčko moje.
To mám velkou radost.
Michaele, chceš taky dort?
To je tak nesmírný dar.
Bernarde.
Pauline.
No nic… Myslím, že už pojedu.
100% POMERANČOVÝ DŽUS
ČERSTVÁ VEJCE TŘÍDA JAKOSTI A
KUKUŘIČNÉ LUPÍNKY
TOASTOVÝ CHLEBA
Máte ještě ty misky s kuřecími burritos?
Myslím, že vám došly.
Možná jsem je jen přehlédla.
Carol?
Panebože! Já věděla, že jsi to ty!
Ahoj, Janette.
Nebudeš mi věřit, odkud jsem právě přijela.
Ze supermarketu?
Ne, ty ťunťo!
Lisa a já jsme se právě vrátily z Tibetu.
Dočista nám to změnilo život.
Jely jsme do Lhasy a navštívily nudné turistické atrakce,
třeba palác Potála, chrám Džókhang a Gelugpu.
Napřed to bylo náročné, protože jsme neuměly jazyk,
vesnice byly zaostalé a jídlo nic moc.
Ale naštěstí jsme našly průvodce, který uměl slušně anglicky,
a ten nám vařil.
Carol, Tibeťané jsou tak pohostinný národ!
Jsou úžasní, Carol.
Musíš tam jet taky.
Slib mi, že tam pojedeš, ano?
- Ano. - Musíme rozhodně někdy pokecat.
- Dobře. - Budeš mi vyprávět svá dobrodružství.
Jo.
Výborný nápad.
JAMAJKA
PAŘÍŽ
EGYPT
PRVNÍ NÁRODNÍ BANKA CAROL KOHLOVÁ - 518 MCKENNA DRIVE
Drahá slečno Kohlová,
doufám, že se máte dobře.
Osobně vám píši, abych vás požádal, abyste nám přestala posílat šeky
na uhrazení pohledávek z vaší prošlé kreditní karty.
Děkuji, že jste byla naší dlouholetou klientkou, ale už nám nejste nic dlužná.
Dlužná jste jedině sama sobě.
Coby ředitel První národní banky jsem obětoval celý život penězům.
Tolik let jsem se tak strachoval o svou budoucnost,
až jsem neviděl přítomnost.
Nejcennější komodita, kterou máme, je čas.
Nepromarněte ho pochybnostmi a obavami.
Žijte naplno. Uchopte život pevně do rukou a už ho nikdy nepouštějte.
Život je zvláštní a překrásné mysterium.
Modlím se, abyste našla vnitřní klid a užila si ho.
S pozdravem Michael Gorman, bývalý generální ředitel První národní banky.
Mrdám Keppler 9C!
Kdo je připravenej dneska umřít?
Neslyším vás!
Ptám se, kdo je kurva připravenej dneska umřít?
Jo!
Jo, jsme připravený!
Vesmír se s náma chystá vyjebat!
Pardon.
Bacha, paní!
Snažím se odejít.
Pardon.
Promiňte.
Bude vám vadit, když…
Vůbec ne. Prosím.
Díky.
- Všichni se úplně pomátli. - Ano!
- Viděla jste tu travnatou plochu? - Jo.
Byla tam hlava na hlavě.
Prostě šílený. Musel jsem utéct.
Bylo toho na mě moc.
Jo. Taky jsem ráda, že jsem pryč.
Jo!
- Chcete grapefruitovou limču? - Jasně.
Díky.
Vidíte toho týpka?
Paví muž.
To je k nevíře.
- Tady je líp, ne? - Jo. Mnohem líp.
Nevzpomínám si, kdy jsem naposledy seděl na houpačce.
- Mívala jsem z nich strach. - Vážně?
Jo. Všichni po mně vždycky chtěli, ať se rozhoupu víc,
ale mě to nikdy nelákalo.
- Nikdy jste z ní nevyletěla ven? - Nikdy.
A nechtěla jsem, aby do mě někdo strkal.
Jen mi to přišlo jako pohodlné posezení.
- Popelářské vozy. - Cože?
- Mě nervovaly popelářské vozy. - Jejich pach?
Ne.
Znáte ten zvuk, který vydává lis, když všechno uvnitř drtí?
To mě fakt děsilo.
Ten zvuk?
Asi jsem si představoval, že uvnitř někdo uvízl,
křičí o pomoc, ale nikdo ho neslyší.
Přidávali tam další a další odpadky. Pytel za pytlem.
A lisovali to, dokud to nebylo tak hutné,
že už tam nebylo možné ani křičet.
Byly tam jen malé čtverečky plné výkřiků.
Jo.
Úplně to vidím.
SEDM MĚSÍCŮ A 11 DNÍ DO KONCE SVĚTA
Dobré jitro, žížalko. Vyspala ses dobře?
Cože?
- Nebyla ti zima? - Ne.
Spalo se mi pohodlně.
Udělal jsem denverské omelety!
To je od tebe hezké, ale já už asi…
Uhněte, prosím.
Pardon.
Zas ty zasraný denverský omelety.
Jo. Jsi moc hodný.
Děkuju, ale už musím jít.
To je škoda.
Vezmeš si tu omeletu na cestu? Zabalím ti ji.
Ne, to je…
- Dobře. - Zavolám ti.
Dobře. Jo.
Brzy na viděnou.
Dobře. Díky.
Jo.
Bože můj.
UŽÍVEJ DNE
- Paráda! - Jo!
Ber, co jde, holka!
Ahoj, zlatíčko.
Myslím na tebe a na všechny ty úžasné věci, které děláš.
Jsem na tebe moc hrdý.
- S kým to mluvíš? - S Carol!
- Pozdravuj ji ode mě! - Máma tě pozdravuje.
Přijde na návštěvu?
Máma se ptá, kdy přijdeš na návštěvu.
- Je tam jen záznamník. - Cože?
Záznamník!
No nic, stejně jsi nejspíš na pláži.
Zavolej, až si tu zprávu poslechneš. Tak zatím.
Počkej. Dej mi ji k telefonu.
- Zavěsil jsem. - Cože?
Nemáte žádné další zprávy.
VLOŽTE 1, 5, 10 NEBO 20 DOLARŮ
Na světě neexistuje jediný člověk, který by ji neměl.
Touhu dělat víc, být víc, žít víc.
Máme ji všichni.
Co tady děláte?
Cože?
Co tady děláte?
Peru si prádlo.
Měla jsem špinavé oblečení, tak si ho peru.
Peru si oblečení.
Ale proč jste tady?
Já nevím.
Nemám nic jiného na práci, takže…
Ale proč jste tady?
Kde máš rodiče?
Sem smějí jen dospělí. Koukej mazat.
PRÁDELNA ČISTÍRNA
Jo, „carpe diem”, čubko!
Osedlej si pořádný péro!
- Carol? - Ericu?
Já se zblázním.
Objeď to!
Promiň. Pustíš blikačky?
Ani nevíš, jak rád tě vidím!
Nevyměnili jsme si čísla a já jsem myslel…
Mám nápad. Co máš teď na práci?
Jedu domů.
Můžu ti něco ukázat?
Chtěla jsem…
Věř mi. Budeš z toho nadšená.
Užívej dne!
Do plnejch!
Ničeho nelituj!
Co ty na to?
- Takhle na tebe řvou celý den? - Jedna žena mi říkala: „Ber, co jde!”
- Ale co přesně? - Sama nevím.
S takovým nápisem nemůžu jezdit.
- Aspoň je to pozitivní. - Jo. Mohlo by to být horší.
Mnohem horší. Jednou jsem se pohádal se sousedem kvůli kompresoru
a on mi na dům nasprejoval nápis „kokot”.
Panebože.
Teď se tomu směju, ale tehdy jsem si k jeho domu přinesl dva kbelíky barvy…
- To snad ne. - Jo.
A chtěl jsem mu tam taky napsat něco hodně neslušného.
Ale pak jsem začal přemýšlet o něm a o jeho malém synkovi,
který uvidí, co tam napíšu, a…
No prostě…
jsem to nedokázal.
Takže jsem tam místo toho napsal „odpouštím ti“.
- Cože? - Jo.
Vzal jsem malířský váleček a přes celou garáž jsem tam velkými písmeny
napatlal „odpouštím ti“.
Ale asi pro to neměl úplně pochopení, protože mi prořízl pneumatiky.
Pak se do toho vložila policie a běhal jsem několik měsíců po soudech…
Mimochodem, je to moc dobré.
Většinou se to podává s omáčkou, ale tu neumím udělat,
- tak jsem to uvařil jen tak. - Je mi tu moc hezky.
Jsem ráda, že jsem vyrazila ven.
Potřebovala jsem to.
Ještě kousek.
Je tu krásný klid.
Tohle je moje nejoblíbenější místo v celém městě.
Miluju tě, Carol.
Je to fofr, já vím, ale v životě jsem si nebyl ničím tak jistý.
Já…
- Omlouvám se. - Ty to nechápeš.
Když mě opustila žena, řekl jsem si:
„Šmytec. Končím. Už si nikdy nikoho nenajdu.”
Ale najednou jsi tu ty.
Jako zázrak seslaný shůry a…
Neumím to jinak vysvětlit, ale je to, jako by se mi rozsvítilo v hlavě.
Zase se do mě vrátil život!
Poslyš, myslím, že jsi moc fajn, a bylo mi s tebou hezky, ale…
Bez tebe nejsem nic. Jsme si souzeni.
Vím, že to cítíš taky!
Já potřebuju tebe a ty mě. Musíš to cítit!
Nezlob se. Už musím jít.
Prosím, nechoď! Miluju tě!
Díky za večeři.
Počkej! Tak dobře.
Nemusíš mě milovat. Ale to není na překážku.
Bylo by naivní si myslet, že ke mně budeš cítit stejnou lásku.
To nečekám.
Ale momentálně mám v sobě tolik lásky, že nám vystačí pro oba.
Proboha.
Já nechci umřít o samotě! Nedokážu to.
A ničí mě to. A ničí to i mého syna Stevena.
Pamatuješ si Stevena? On potřebuje matku.
Někoho jako tebe. Copak to nevidíš?
Tvoje ženské kvality by Stevenovi prospěly.
Byla to chyba. Omlouvám se.
Můžeme si o tom aspoň promluvit?
Carol! Carol, prosím, vrať se!
Carol!
- Carol? - Ahoj, mami.
Já nevěděla, že přijdeš.
Jo.
Jela jsem kolem, tak jsem se stavila na kus řeči.
To jsem ráda.
Jdeš jako na zavolanou. Zrovna jsme ti chtěli volat.
Proč jsou tu ta zavazadla?
O tom jsme s tebou chtěli mluvit.
- Bernarde! Máš tu brožuru? - Cože?
Tu brožuru!
Na konferenčním stolku.
- Vy někam jedete? - Tady není!
Na zaoceánskou plavbu!
PLAVBA PŘED KONCEM SVĚTA
Panečku.
Nechtěli jsme jet, dokud si nebudeme 100% jistí, že jsi v pořádku.
Ale teď, když víme, že sis našla svou cestu, nám nic nebrání.
Páni. To je…
No není to nádhera? Ta loď obepluje všechno.
Havanu, Kostariku,
Hongkong, Bangkok,
Boru Boru, Nový Zéland.
Tatínek, Michael a já uvidíme celý svět.
To je vážně skvělé, mami.
Bude to zážitek za všechny prachy.
Tady ji máte.
Broučku, než odjedeme, chtěli jsme ti dát něco, co využiješ na své cestě.
To jste vážně neměli.
Rozbal to.
To je surfové prkno.
Kdykoliv budeš odteď surfovat, budeme tam v duchu s tebou.
Je na něm i tvoje jméno.
Bude se nám moc stýskat.
Omlouvám se.
Je to správná velikost, ne?
Ne, jo. To prkno je perfektní.
Ale holčičko! Konečně ses na to vrhla.
Konečně žiješ.
Máme tě moc rádi.
Musíš zatáhnout za tu šňůru!
Cože?
Zatáhni za šňůru!
Já francouzsky neumím!
Všechno to vypadá výborně.
Já už vím, co si dám. A co ty, žížalko?
Mám prázdný jídelní lístek.
Mám prázdný jídelní lístek!
Paní, tady nemůžete spát.
Potulují se tu různé existence.
- Musíte si přeparkovat. - Promiňte, já…
Já jenom…
Asi máte vybitou baterii. Musíte hned odejít, paní.
CENTRUM
ÚČTÁRNA
Ty vole.
Překlad titulků: Petr Putna