‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫רכבת זו הפסיקה את פעולתה.‬
‫את מריחה את זה?‬
‫…דוהר לעבר כדור הארץ.‬ ‫המצב אינו ברור, אך לדעתנו…‬
‫האם הכלב שלכם יודע שסוף העולם הגיע?‬
‫מצאו משמעות.‬ ‫חיו את החיים שתרצו, בדרך שתרצו.‬
‫הכו על חטא!‬ ‫חפשו את הגאולה. עדיין לא מאוחר מדי.‬
‫- שופוול‬ ‫פשיטת רגל -‬
‫…נטישה המונית הפכה את העבודה לנחלת העבר.‬ ‫-כדי להספיק לטפס על האוורסט, תעמדו בתור.‬
‫פעמון הבורסה צלצל היום בפעם האחרונה.‬
‫כל שנייה חשובה. כל רגע…‬
‫…במהירותו הנוכחית,‬ ‫פגיעתו של 9C מוערכת בעשרה מיליון מגהטון…‬
‫- מאות שיאים נשברו -‬
‫ארני בריגס הגשים את חלומו‬ ‫וצלח את תעלת למאנש…‬
‫מעולם לא הרגשתי חופשייה יותר!‬
‫הזמן כמעט נגמר!‬
‫- הספירה לאחור נמשכת -‬
‫נותרו שבעה חודשים ו-13 ימים,‬ ‫מה תעשו אתם?‬
‫- קרול -‬
‫בדיוק. שבעה חודשים ו-12 ימים…‬
‫שלום, ד"ר ברוקים. זו קרול קוהל.‬
‫אני מקווה ששלומך טוב ושאתה נהנה מהחיים.‬
‫חשבתי להתקשר ולקבוע תור לניקוי שיניים.‬
‫אני די פנויה.‬
‫שוב, מדברת קרול קוהל.‬
‫אני מקווה לשמוע ממך בקרוב. טוב, ביי.‬
‫- קפלר -‬
‫- מותו חופשיים -‬
‫היי, מותק.‬
‫היי, אימא.‬
‫ברנרד! מייקל! קרול הגיעה.‬
‫אימא! אבא! קרול!‬
‫אני אוהבת אתכם!‬
‫נתראה כשאגיע לקרקע!‬
‫אחת, שתיים…‬
‫אלוהים.‬
‫הדבר היחיד שיש לפחד ממנו הוא הפחד עצמו!‬
‫פרנקלין רוזוולט!‬
‫מה היא אמרה?‬
‫לא ידעתי שהיא דוברת צרפתית.‬
‫זה היה נהדר, אימא.‬ ‫-תודה, מותק.‬
‫נהניתי לבשל‬ ‫את כל המתכונים של ג'וליה צ'יילד.‬
‫זה היה אחד המתכונים הקלים יותר.‬ ‫מה היה המתכון שניסינו?‬
‫בויאבז.‬ ‫-הבויאבז היה אסון.‬
‫לא ניקינו את הצדפות מספיק.‬ ‫-אני בטוחה שזה היה מעולה.‬
‫אימא שלך נאלצה לשרוף את הסדינים שלנו.‬ ‫-עוגה?‬
‫את יודעת שתוכלי לדבר איתנו על הכול, נכון?‬
‫אני יודעת.‬ ‫-יופי.‬
‫ושלומך טוב, נכון?‬
‫כן. שלומי טוב.‬
‫יופי. רק רצינו לוודא.‬
‫בגלל שהזוג סוטו…‬
‫את זוכרת את משפחת סוטו?‬
‫יש להם כלב?‬
‫כן.‬ ‫הם אמרו שהם ראו אותך מחוץ למסעדת אפלבי'ס.‬
‫בסניף הנטוש בצומת.‬
‫ליד הקניון.‬
‫הם אמרו שהתהלכת שם והבטת פנימה.‬
‫ואז את…‬
‫הם אמרו שנכנסת וישבת באחד התאים.‬
‫מותק, את יכולה לספר לנו. זה בסדר.‬
‫אנחנו רק רוצים לדעת. זו היית את?‬
‫לא, ברור שלא.‬
‫תראי, לא נתרגז.‬
‫אנחנו פשוט לא רוצים שתחמיצי שום דבר.‬
‫לא, אני עושה כל מיני דברים.‬
‫אני בסדר.‬
‫אני…‬
‫למדתי לגלוש?‬
‫את גולשת?‬
‫כן, גלשתי.‬
‫בחוף.‬
‫מותק, זה נפלא!‬
‫זה מחמם לי את הלב.‬
‫כן, אני אוהבת את זה.‬
‫מותק…‬
‫זה נפלא.‬
‫מייקל, אתה רוצה עוגה?‬
‫זו פשוט מתנה.‬
‫ברנרד.‬
‫פאולין.‬
‫טוב, אני חושבת שאלך.‬
‫- אפלבי'ס -‬
‫- קרוגר -‬
‫יש לכם עדיין מנות בוריטו עוף?‬
‫נראה לי שהן נגמרו.‬
‫אולי פספסתי אותן.‬
‫קרול?‬
‫אלוהים! ידעתי שזו את!‬
‫היי, ג'נט.‬
‫לא תאמיני מאיפה חזרתי.‬
‫מהסופרמרקט?‬
‫לא, טיפשונת.‬
‫ליסה ואני חזרנו עכשיו מטיבט.‬
‫זה פשוט שינה את חיינו.‬
‫היינו בלהסה ועשינו דברים משעמים של תיירים,‬
‫ביקרנו בארמון פוטאלה,‬ ‫במקדש ג'וקהנג ובגלוג.‬
‫התקשינו בהתחלה, בגלל שלא דיברנו את השפה,‬
‫והכפרים היו חקלאיים,‬
‫אז האוכל לא היה טוב במיוחד.‬ ‫אבל למזלנו, מצאנו מדריך ששלט מעט באנגלית‬
‫וביקשנו שיבשל עבורנו.‬
‫קרול, הטיבטים כל כך מסבירי פנים.‬
‫הם מדהימים, קרול.‬
‫את חייבת לנסוע.‬
‫תבטיחי לי שתיסעי, טוב?‬
‫טוב.‬ ‫-אנחנו צריכות להתעדכן.‬
‫טוב.‬ ‫-אני רוצה לשמוע על ההרפתקאות שלך.‬
‫כן.‬
‫זה יהיה נהדר.‬
‫- ג'מייקה -‬
‫- פריז -‬
‫- מצרים -‬
‫- הבנק הלאומי הראשון‬ ‫קרול קוהל, דרך מקנה 518 -‬
‫"גברת קוהל היקרה,‬
‫"אני מקווה ששלומך טוב.‬
‫"אני כותב לך באופן באישי‬ ‫כדי לבקש ממך להפסיק את שליחת ההמחאות‬
‫"בנוגע לחשבון כרטיס האשראי שלך, שפג תוקפו.‬
‫"אני מודה לך על שנותייך כלקוחה,‬ ‫אך לא נותרה לך יתרת חוב.‬
‫"החוב היחיד שלך הוא לעצמך.‬
‫"כמנכ"ל הבנק הלאומי הראשון,‬ ‫הקרבתי הכול למען הכסף.‬
‫"המרדף הזה הפך אותי למלא חרדות בקשר לעתיד‬
‫"ולא יכולתי לראות את ההווה.‬
‫"המשאב היקר ביותר שלנו הוא הזמן.‬
‫"אל תבזבזי את הזמן על פחדים וספקות.‬
‫"חיי את חייך, תפסי אותם ואל תעזבי."‬
‫- צ'אק'ס -‬
‫"החיים הם תעלומה משונה ויפהפייה.‬
‫"אני מתפלל שתמצאי שקט נפשי‬ ‫כדי ליהנות מהם.‬
‫"שלך, באדיבות, מייקל גורמן,‬ ‫מנכ"ל לשעבר, הבנק הלאומי הראשון."‬
‫כן!‬
‫זין על קפלר 9C!‬
‫מי מוכן למות הלילה?‬
‫אני לא שומע אתכם!‬
‫שאלתי מי מוכן למות הלילה, לעזאזל?‬
‫כן!‬
‫כן, אנחנו מוכנים!‬
‫החלל הולך לזיין אותנו!‬
‫סליחה.‬
‫תיזהרי, גברת!‬
‫אני מנסה לצאת מכאן.‬
‫סליחה.‬
‫אכפת לך אם…‬
‫לא, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫איזה טירוף יש בחוץ.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫ראית את אזור הדשא?‬ ‫-כן.‬
‫יש שם יותר מדי אנשים, את יודעת?‬
‫זה מטורף. הייתי חייב לצאת משם.‬
‫זה יותר מדי בשבילי.‬
‫כן. אני שמחה שיצאתי.‬
‫כן!‬
‫תרצי סודה בטעם אשכוליות?‬ ‫-בטח.‬
‫תודה.‬
‫תסתכלי עליו.‬
‫איש טווס.‬
‫לא ייאמן.‬
‫את מרגישה יותר טוב?‬ ‫-כן, הרבה יותר טוב.‬
‫אני לא זוכר מתי התנדנדתי בפעם האחרונה.‬
‫פעם פחדתי מנדנדות.‬ ‫-באמת?‬
‫כן. כולם רצו שאתנדנד גבוה יותר,‬
‫אבל לא חשבתי שזה שווה את זה.‬
‫לא שיגרת את עצמך מהנדנדה אף פעם?‬ ‫-לא.‬
‫אפילו לא אהבתי שדחפו אותי.‬
‫פשוט חשבתי שהמושב נוח.‬
‫משאיות זבל.‬ ‫-מה?‬
‫משאיות זבל היו מפחידות אותי.‬ ‫-בגלל הריח?‬
‫לא.‬
‫את יודעת איך נשמעת משאית זבל‬ ‫כשהכול נמחץ ונדחס לתוכה?‬
‫זה היה מפחיד אותי.‬
‫הרעש?‬
‫אולי…‬
‫דמיינתי שמישהו נלכד בפנים‬ ‫וצועק לעזרה מבלי שאיש ישמע אותו.‬
‫הם היו מוסיפים עוד ועוד אשפה.‬ ‫שקית אחרי שקית,‬
‫הם היו דוחסים הכול עוד ועוד,‬
‫עד שכבר אי אפשר היה לצרוח.‬
‫נותרו רק ריבועים קטנים מלאי צרחות.‬
‫כן.‬
‫אני מבינה.‬
‫- שבעה חודשים, 11 ימים נותרו -‬
‫בוקר טוב, מותק. ישנת טוב?‬
‫מה?‬
‫אני מקווה שלא היה לך קר מדי.‬ ‫-לא. היה לי נוח.‬
‫הכנתי חביתות דנוור!‬
‫זה נחמד, אבל אני חושבת ש…‬
‫זוזי, בבקשה.‬
‫סליחה.‬
‫עוד פעם חביתות דנוור דפוקות.‬
‫כן. זה ממש מתוק.‬
‫תודה, אבל אני צריכה ללכת.‬
‫כמה חבל.‬
‫את רוצה את החביתה לדרך?‬ ‫אוכל לארוז לך אותה.‬
‫לא, זה…‬
‫טוב.‬ ‫-אתקשר אלייך.‬
‫טוב. כן.‬
‫נדבר בקרוב.‬
‫טוב. תודה.‬
‫כן.‬
‫אלוהים.‬
‫- נצל את היום -‬
‫טוב!‬ ‫-כן!‬
‫לכי על זה, אחותי!‬
‫- קפלר -‬
‫היי, מותק.‬
‫חשבתי עלייך ועל הדברים המדהימים שאת עושה.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫מי זה?‬ ‫-קרול!‬
‫תמסור לה ד"ש!‬ ‫-אימא שלך מוסרת ד"ש.‬
‫היא באה אלינו?‬
‫היא רוצה לדעת מתי תבואי.‬
‫זה המענה הקולי שלה.‬ ‫-מה?‬
‫המענה הקולי!‬
‫טוב, את בטח בחוף הים.‬
‫תתקשרי אלינו כשתשמעי את ההודעה. נשתמע!‬
‫רגע. תן לי לדבר איתה.‬
‫ניתקתי.‬ ‫-מה?‬
‫סוף ההודעות.‬
‫- פריטה -‬
‫אין אדם אחד שלא מרגיש את זה,‬ ‫רעב לעשות יותר, להיות יותר ולחיות יותר.‬
‫כולנו מרגישים את זה.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫מה?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫אני עושה כביסה.‬
‫הבגדים שלי היו מלוכלכים ואני מכבסת אותם.‬
‫אני מנקה את הבגדים שלי.‬
‫אבל למה את כאן?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אין לי שום דבר אחר לעשות, אז אני…‬
‫אבל למה את כאן?‬
‫איפה ההורים שלך?‬
‫זה מקום למבוגרים. לך מכאן.‬
‫- מכבסה נחמדה -‬
‫כן! "נצל את היום", כלבה!‬
‫תרכבי על הזין הזה!‬
‫קרול?‬ ‫-אריק?‬
‫זה פשוט מטורף.‬
‫סעו מסביב!‬
‫סליחה. תוכלי להדליק איתות חירום?‬
‫את לא יודעת כמה שאני שמח לראות אותך!‬
‫לא החלפנו מספרי טלפון וחשבתי…‬
‫את יודעת מה? מה את עושה עכשיו?‬
‫אני רק נוסעת הביתה.‬
‫אפשר להראות לך משהו?‬
‫התכוונתי ל…‬
‫תסמכי עליי. את תמותי על זה.‬
‫נצלי את היום!‬
‫תעשו את זה!‬
‫בלי חרטות!‬
‫מה דעתך?‬
‫אז פשוט צעקו עלייך כל היום?‬ ‫-הייתה אישה שאמרה לי "ללכת על זה".‬
‫ללכת על מה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אי אפשר לנהוג ככה.‬
‫לפחות אלה דברים חיוביים.‬ ‫-כן, היה יכול להיות יותר גרוע.‬
‫הרבה יותר גרוע.‬ ‫פעם רבתי עם שכן שלי בגלל מדחס אוויר‬
‫והוא ריסס את המילה "חמור" על הבית שלי.‬
‫אלוהים.‬
‫עכשיו זה מצחיק אותי, אבל בזמנו כעסתי כל כך‬ ‫והלכתי לבית שלו עם שני דליי צבע…‬
‫אוי, לא.‬ ‫-כן.‬
‫התכוונתי לכתוב משהו ממש גס.‬
‫אבל אז התחלתי לחשוב עליו ועל הילד הקטן שלו‬
‫וחשבתי שהילד הקטן יראה את מה שכתבתי ו…‬
‫טוב,‬
‫לא יכולתי לעשות את זה.‬
‫אז פשוט כתבתי, "אני סולח לך".‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫לקחתי רולר וכתבתי "אני סולח לך"‬
‫באותיות צבע גדולות על החניה שלו.‬
‫אני מניח שהוא לא התרשם מהמחווה‬ ‫בגלל שהוא חתך את צמיגי הרכב שלי.‬
‫אחר כך המשטרה התערבה‬ ‫וביליתי בבית המשפט במשך חודשים…‬
‫זה ממש טעים, דרך אגב.‬
‫בדרך כלל מגישים את זה עם רוטב,‬ ‫אבל אני לא יודע איך להכין את זה,‬
‫אז פשוט בישלתי את הבשר.‬ ‫-באמת, זה ממש טעים.‬
‫אני שמחה שבאתי.‬
‫הייתי צריכה את זה.‬
‫רק עוד קצת.‬
‫איזה מקום שלו.‬
‫זו הנקודה האהובה עליי בכל העיר.‬
‫אני אוהב אותך, קרול.‬
‫אני יודע שזה פתאומי,‬ ‫אבל מעולם לא הייתי בטוח כל כך במשהו.‬
‫אני…‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-את לא מבינה.‬
‫אחרי שאשתי עזבה, חשבתי,‬
‫"זהו. אני גמור. לעולם לא אמצא מישהי".‬
‫אבל הנה את.‬
‫כמו נס אלוהי, ו…‬
‫אני לא יודע איך להסביר את זה,‬ ‫אבל אני מרגיש שנדלק בי אור, קרול.‬
‫אני מרגיש חי שוב!‬
‫תראה, אני חושבת שאתה ממש נחמד‬ ‫ומאוד נהניתי, אבל…‬
‫אני כלום בלעדייך. נועדנו זה לזו.‬ ‫אני יודע שאת רואה את זה!‬
‫אני זקוק לך ואת זקוקה לי.‬ ‫את מוכרחה לראות את זה!‬
‫אני מצטערת. אני צריכה ללכת.‬
‫אל תלכי, בבקשה. אני אוהב אותך.‬
‫תודה על ארוחת הערב.‬
‫תראי! בסדר… אולי לעולם לא תאהבי אותי.‬ ‫אבל זה לא צריך לעצור אותנו.‬
‫ובכנות, יהיה מטופש לחשוב‬ ‫שתאהבי אותי באותה צורה.‬
‫אני לא מצפה לזה.‬
‫אבל כרגע, קרול, יש לי מספיק אהבה לשנינו.‬
‫אלוהים.‬
‫אני לא יכול למות לבד, קרול! אני לא מסוגל!‬ ‫וזה הורג אותי. וזה הורג את הבן שלי, סטיבן.‬
‫את זוכרת את סטיבן. הוא זקוק לאימא, קרול.‬ ‫הוא זקוק למישהי כמוך. את לא מבינה?‬
‫התכונות הנשיות שלך יוכלו לעזור לסטיבן.‬
‫זו הייתה טעות. אני מצטערת.‬
‫נוכל לפחות לדבר על זה?‬
‫קרול! חזרי בבקשה!‬
‫קרול!‬
‫קרול?‬ ‫-היי, אימא.‬
‫לא ידעתי שתבואי.‬
‫כן.‬
‫הייתי בשכונה וחשבתי לומר שלום.‬
‫כמה נחמד.‬
‫טוב, האמת שזה מושלם. התכוונו להתקשר אלייך.‬
‫למה ארזתם הכול?‬
‫רצינו לדבר איתך על זה.‬
‫ברנרד! יש לך את העלון?‬ ‫-מה?‬
‫העלון!‬
‫חפשי על שולחן הקפה.‬
‫אתם נוסעים לאנשהו?‬ ‫-זה לא כאן!‬
‫אנחנו יוצאים לשיט תענוגות.‬
‫- שיט סוף העולם -‬
‫וואו.‬ ‫-לא רצינו להחליט לפני שנוודא שאת בסדר.‬
‫אבל עכשיו, כשהבנו שמצאת את דרכך בעולם,‬ ‫חשבנו, "למה לא?"‬
‫וואו. זה…‬
‫נכון שזה נפלא? הספינה שטה בכל העולם.‬
‫הוואנה, קוסטה ריקה,‬
‫הונג קונג, בנגקוק,‬
‫בורה בורה, ניו זילנד.‬
‫אבא שלך, מייקל ואני נראה את העולם.‬
‫זה מעולה, אימא.‬
‫יהיה כל כך כיף.‬
‫הנה היא.‬
‫מותק, לפני שנצא,‬ ‫רצינו לתת לך משהו לכבוד המסע שלך.‬
‫לא הייתם צריכים.‬
‫פתחי את זה.‬
‫זה גלשן.‬
‫בכל פעם שתגלשי, נהיה יחד, כמעט.‬
‫השם שלך אפילו כתוב עליו.‬
‫- קרול -‬
‫כל כך נתגעגע אלייך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫הוא בגודל המתאים. נכון?‬
‫לא, כן. הוא מושלם.‬
‫מותק, את עושה את זה, יקירה.‬
‫את חיה.‬
‫אנחנו אוהבים אותך, מותק.‬
‫את צריכה למשוך בחבל!‬
‫מה?‬
‫משכי בחבל!‬
‫אני לא מדברת צרפתית!‬
‫הכול נראה כל כך טעים.‬
‫אני יודע מה אזמין. ומה איתך, מותק?‬
‫- אפלבי'ס -‬
‫התפריט שלי ריק.‬
‫התפריט שלי ריק!‬
‫גברתי, אסור לך לישון כאן.‬
‫קיבלנו תלונות על שוטטות.‬
‫אבקש ממך להזיז את הרכב.‬ ‫-סליחה, אני…‬
‫תן לי רק…‬
‫נראה שהמצבר שלך התרוקן.‬ ‫תצטרכי לצאת מכאן עכשיו, גברתי.‬
‫- מרכז העיר -‬
‫- הנהלת חשבונות -‬
‫לעזאזל.‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬