Dame i gospodo, ovaj vlak više ne vozi.
Osjećaš li smrad?
…juri prema Zemlji. Nejasno je, ali vjerujemo…
Zna li vaš pas da se bliži kraj svijeta?
Pronađite smisao. Živite život kakav želite, kako želite.
Pokajte se! Tražite spasenje. Nije prekasno.
Masovni otkazi, rad odlazi u prošlost.
Morat ćete se načekati da biste osvojili Everest.
Zvono na burzi posljednji se put oglasilo.
Sad je svaka sekunda dragocjena, svaki trenutak…
S obzirom na brzinu kojom se 9-C kreće, udarit će snagom od 10 milijuna megatona…
Ernie Briggs ispunio je svoj životni san da prepliva Engleski…
Nikad se nisam slobodnije osjećala!
Vrijeme istječe!
Preostalo je sedam mjeseci i 13 dana. Što ćete vi raditi?
CAROL I KRAJ SVIJETA
Tako je, sedam mjeseci i sada 12 dana…
Dobar dan, dr. Berookhim. Ovdje Carol Kohl.
Nadam se da ste dobro,
da uživate u životu.
Zovem da se naručim na čišćenje.
Uglavnom mi bilo kada odgovara.
Ponavljam, ovdje Carol Kohl.
Nadam se da ćete se uskoro javiti. Pozdrav.
UMRI SLOBODAN
Bok, mila.
Hej, mama.
Bernarde! Michaele! Carol je došla.
Mama! Tata! Carol!
Volim vas!
Vidimo se na tlu!
Jedan, dva…
Zaboga!
„Jedino nas straha treba biti strah!”
Franklin Roosevelt!
Što je rekla?
Nisam znala da zna francuski.
-Bilo je vrlo ukusno, mama. -Hvala, dušo.
Zabavljam se iskušavajući sve recepte Julije Child.
Ovaj je bio među lakšima. Koji smo ono iskušali?
-Bouillabaisse. -To je bila katastrofa.
-Nismo dovoljno očistili školjke. -Sigurno je bio odličan.
-Mama je morala spaliti naše plahte. -Torte?
Znaš da možeš s nama o svemu razgovarati, zar ne?
-Znam. -Dobro.
Dobro si, zar ne?
Jesam. Dobro sam.
Odlično. Samo provjeravamo.
Jer obitelj Sotto…
Sjećaš se Sotta?
Imaju psa?
Da. Rekli su da su te vidjeli ispred restorana Applebee's.
Onoga napuštenog, na Junctionu.
Blizu trgovačkog centra.
Rekli su da si hodala okolo i zagledala unutra.
I onda si…
Rekli su da si ušla i sjela u separe.
Dušo, možeš nam reći. U redu je.
Samo nas zanima. Jesi li to bila ti?
Ne, naravno da nisam.
Gledaj, nećemo se uzrujati.
Samo ne želimo da propuštaš prilike.
Ne, svašta radim.
Dobro sam.
Odnedavno…
učim surfati.
Surfaš?
Da, surfam.
Na plaži.
Dušo, pa to je predivno!
Sad mi je lakše.
Da, obožavam to.
O, mila!
To je odlično!
Michaele, želiš li torte?
To je nevjerojatan dar.
Bernarde.
Pauline.
Dobro, odoh ja.
PRIRODNI SOK
VELIKA JAJA KLASA A
KUKURUZNI KREKERI
KRUH
Prodajete li još one zdjelice s pilećim burritom?
Mislim da vam ih je ponestalo.
Možda ih samo nisam vidjela.
Carol?
Zaboga! Znala sam da si to ti!
Hej, Janette.
Nećeš vjerovati odakle sam se upravo vratila!
Iz supermarketa?
Ne, ludice!
Lisa i ja upravo smo se vratile iz Tibeta.
Život nam se zaista promijenio.
Otišle smo u Lhasu i išle na dosadne, turističke izlete,
u palaču Potala, samostan Jokhang i gelug.
Isprva je bilo teško jer nismo znale jezik,
a hrana u selima nije bila sjajna.
Srećom, našle smo vodiča koji je prolazno znao engleski
i nagovorile ga da nam kuha.
Carol, Tibetanci su silno gostoljubivi!
Nevjerojatni su, Carol!
Moraš otići onamo.
Obećaj mi da ćeš otići. Može?
-Dobro. -Moramo se naći i brbljati.
-Dobro. -Želim čuti tvoje pustolovine.
Da.
To bi bilo super.
JAMAJKA
PARIZ
EGIPAT
PRVA NACIONALNA BANKA
Draga gđice Kohl,
nadam se da ste dobro.
Osobno vam pišem da vas zamolim da prestanete slati čekove
zbog prijašnjeg duga na kreditnoj kartici.
Hvala vam na dugogodišnjoj vjernosti, ali više kod nas nemate nikakav dug.
Jedino ste samoj sebi dužni.
Kao predsjednik uprave banke sve sam žrtvovao za novac.
Zbog njega sam bio zabrinut glede budućnosti
i propuštao sam sadašnjost.
Najdragocjeniji nam je resurs vrijeme.
Nemojte ga tratiti na sumnje i strahove.
Živite punim plućima. Zgrabite život i ne puštajte ga.
Život je čudan, predivan misterij.
Molim se da pronađete mir u sebi i uživate u njemu.
Vaš Michael Gorman, bivši predsjednik uprave Prve nacionalne banke.
Jebeš Keppler 9-C!
Tko je večeras spreman umrijeti?
Ne čujem vas!
Kažem, tko je večeras spreman umrijeti, jebemu?
To!
Da, spremni smo!
Svemir će nas razjebati!
Pardon.
Pazite, gospođo!
Pokušavam otići.
Oprostite.
Smijem li…
Da, slobodno.
Hvala.
-Ondje je ludnica. -Da!
-Jeste vidjeli onaj travnati dio? -Da.
Jednostavno ima previše ljudi.
Suludo je. Morao sam izaći.
Sve mi je to previše.
Da. Drago mi je što sam izašla.
Da!
-Želite li vodu s okusom grejpfruta? -Može.
Hvala.
Gledajte ovog tipa.
Čovjek-paun.
Nevjerojatno.
-Bolje? -Da. Puno bolje.
Ne sjećam se kad sam se zadnji put ljuljao.
-Nekoć sam se bojala ljuljački. -Da?
Da. Svi su uvijek htjeli da idem više,
ali nije mi se činilo da se isplati.
-Niste se nikad vinuli u visinu? -Nikada.
Nisam voljela ni da me guraju.
Samo mi je sjedalo bilo udobno.
-Smetlarski kamioni. -Molim?
-Mene su smetlarski kamioni plašili. -Smrad?
Ne.
Znate onaj zvuk drobilice kad se sve unutra melje?
To me plašilo.
Zvuk?
Valjda sam zamišljao kako bi bilo da je netko unutra zatočen.
Zvao bi upomoć, ali nitko ga ne bi čuo.
Samo bi ubacivali još smeća, vreću po vreću,
i mljeli smeće dok ne bude tako kompaktno
da postane nemoguće i vrištati.
Samo malene kockice ispunjene vriskovima.
Da.
Mogu to shvatiti.
PREOSTALO: SEDAM MJESECI I 11 DANA
Dobro jutro, medena. Kako si spavala?
Molim?
-Nije ti bilo prehladno? -Nije.
Bilo je ugodno.
Pripremio sam omlet.
Lijepo, ali mislim da ću…
Mjesta, molim!
O, pardon.
Opet jebeni omlet!
Da. Ovo je baš lijepo.
Hvala, ali moram ići.
O, šteta!
Da ti spakiram omlet u nešto?
Ne, ne treba…
-U redu. -Nazvat ću te.
Dobro. Da.
Čujemo se ubrzo.
Dobro. Hvala.
Da.
O, Bože.
-Tako treba! -To!
Rasturaj, stara!
Hej, mila.
Razmišljam o tebi i tvojim fantastičnim aktivnostima.
Silno se ponosim tobom.
-Tko je to? -Carol!
-Pozdravi je! -Majka te pozdravlja.
Hoće li doći?
Zanima je kada ćeš nam doći.
-Ostavljam joj poruku. -Što?
Ostavljam poruku!
Uglavnom, vjerojatno si na plaži.
Nazovi nas kad ovo čuješ. Čujemo se ubrzo.
Čekaj. Daj mi je.
-Prekinuo sam. -Molim?
Kraj poruka.
KOVANICE UBACITE 1, 5, 10 ILI 20 DOLARA
Ne postoji osoba koja to ne osjeća.
Želju da radi više, bude više, živi više.
Svi je osjećamo.
Što radite ovdje?
Molim?
Što radite ovdje?
Perem rublje.
Odjeća mi je bila prljava pa je perem.
Čistim odjeću.
Ali zašto ste ovdje?
Ne znam.
Nemam što drugo raditi, pa…
Ali zašto ste ovdje?
Gdje su ti roditelji?
Ovo je za odrasle. Idi odavde.
SAMOPOSLUŽNA PRAONICA RUBLJA
To! Carpe diem, stara!
Zajaši kurac!
-Carol? -Eric?
Ovo je ludnica!
Obiđi!
Oprosti. Možeš upaliti sva četiri žmigavca?
Presretan sam što te vidim!
Nismo razmijenili brojeve i mislio sam…
Čuj… Što sada radiš?
Idem kući.
Mogu li ti nešto pokazati?
Htjela sam…
Vjeruj mi. Svidjet će ti se.
Iskoristi dan!
Tako je!
Nemoj žaliti!
Što kažeš?
-Cijeli ti dan dovikuju? -Neka mi je žena rekla neka rasturam.
-Rasturaš što? -Uopće ne znam.
Nemoguće je tako voziti.
-Barem viču pozitivne stvari. -Da. Moglo bi biti i gore.
Puno gore. Jedanput sam se zakvačio sa susjedom zbog kompresora za zrak
i napisao mi je sprejem „govnar” na kuću.
O, Bože.
Sad je smiješno, ali bio sam tako ljutit da sam otišao k njemu s bojom…
-O, ne. -Da.
I kanio sam i ja napisati nešto ružno.
Ali onda sam pomislio na njega i njegova sinčića,
kako će sinčić vidjeti što sam napisao i…
Eto,
nisam mogao.
Pa sam samo napisao:
„Opraštam ti.”
-Što? -Da.
Uzeo sam valjak za boju i nažvrljao „Opraštam ti”
velikim slovima po njegovoj garaži.
Moja mu se gesta očito nije svidjela jer mi je probušio gume.
Poslije se umiješala policija i mjesecima sam se povlačio po sudu…
Inače, ovo je odlično.
Obično ide s umakom, ali ja ga ne znam pripremiti.
-Pa sam ga samo ispekao. -Zbilja mi je lijepo.
Drago mi je što sam došla.
Trebalo mi je ovo.
Još malo.
Baš je spokojno.
Ovo mi je najdraže mjesto u cijelom gradu.
Volim te, Carol.
Naglo je, znam, ali nikad nisam bio toliko siguran u nešto.
Ja…
-Žao mi je. -Ne razumiješ.
Žena me ostavila i mislio sam:
„To je to, gotovo je. Nikad više neću nikoga naći.”
Ali ti si se pojavila.
Kao Božje čudo. I…
Ne znam kako bih to drukčije objasnio, ali kao da se upalilo svjetlo.
Opet se osjećam živim!
Čuj, drag si mi i bilo mi je jako lijepo, ali…
Bez tebe sam ništa. Idealan smo par.
Znam da to shvaćaš!
Trebam te. I ti mene. Sigurno to shvaćaš!
Žao mi je. Moram ići.
Molim te, ne idi. Volim te.
Hvala ti na večeri.
Gledaj…
Možda me nikad nećeš voljeti. Neka.
Bio bih glup da mislim da ćeš me jednako voljeti.
Ne očekujem to.
Ali trenutačno imam dovoljno ljubavi za oboje.
O, Bože.
Ne smijem umrijeti sam! Ne mogu ja to!
Ubija me to.
I ubija mog sina Stevena.
Sjećaš se Stevena. On treba majku, Carol.
Nekoga poput tebe. Ne shvaćaš?
Tvoje bi ženske osobine pomogle Stevenu.
Ovo je bila pogreška. Žao mi je.
Možemo li bar razgovarati?
Carol! Carol, molim te, vrati se!
Carol!
-Carol? -Bok, mama.
Nisam znala da ćeš doći.
Da…
Bila sam u blizini pa sam svratila.
Baš lijepo!
Zapravo je ovo idealno. Mi smo upravo kanili tebe nazvati.
Kakva je ovo prtljaga?
O tome smo htjeli razgovarati.
-Bernarde! Imaš li onu brošuru? -Što?
Brošuru!
Pogledaj na stoliću.
-Idete nekamo? -Nije ovdje!
Idemo na krstarenje.
KRSTARENJE ZA KRAJ SVIJETA
Nismo se htjeli odlučiti dok ne budemo posve sigurni da si dobro.
Ali sad znamo da si se snašla pa… Zašto ne?
-Ovo je… -Nije li predivno? Ide svuda.
U Havanu, Kostariku,
Hong Kong, Bangkok,
na Bora Boru, Novi Zeland.
Tvoj otac, Michael i ja obići ćemo svijet.
To je odlično, mama.
Bit će silno zabavno!
Evo je.
Mila, prije negoli odeš, kupili smo ti nešto za tvoje osobno putovanje.
Zbilja niste trebali.
Otvori.
Surferska daska.
Kad sad budeš surfala, bit ćemo s tobom u duhu.
Čak piše tvoje ime.
Silno ćeš nam nedostajati.
Žao mi je.
Veličina ti odgovara, zar ne?
Da. Idealna je.
O, mila! Činiš to, dušo!
Živiš.
Volimo te, draga!
Moraš povući uzicu!
Molim?
Povući uzicu!
Ne znam francuski!
Sve se čini vrlo ukusnim.
Ja znam što ću naručiti. A ti, medena?
Jelovnik mi je prazan.
Jelovnik mi je prazan!
Ne smijete ovdje spavati.
Primili smo pritužbe.
-Morate maknuti auto. -Oprostite, ja…
Samo da…
Čini se da vam je akumulator prazan. Morate odmah otići.
CENTAR
RAČUNOVODSTVO
Ti bokca!
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić