‫- חלב -‬
‫- קרול -‬
‫אחותי, את מנסה להרוג אותי?‬
‫זה מדהים.‬
‫כן, נכון? לחם בננה קטלני.‬
‫שימי את זה על חולצה.‬ ‫אחותי, את חייבת לשים את זה על חולצה.‬
‫את באמת חושבת ככה?‬
‫בבקשה. לא הייתי מורידה אותה.‬
‫זו תהיה החולצה האהובה עליי בעולם.‬ ‫"לחם בננה קטלני".‬
‫את קורעת מצחוק.‬
‫את החברה הכי טובה החדשה שלי.‬
‫אנחנו נבלה הרבה זמן יחד, קרול קוהל.‬
‫לעולם לא אשפוט אותך או אפגע בך במכוון.‬
‫ואנחם אותך כשתבכי.‬ ‫תחתכי לי חתיכה יותר גדולה, כי אני…‬
‫- לחם בננה קטלני -‬
‫לא יכולתי להתאפק.‬
‫את במידה לארג', נכון?‬ ‫-אלוהים. כן. איך ידעת?‬
‫באמת, אחותי. אני מכירה את קרול שלי.‬
‫קרול?‬
‫בואי איתי.‬
‫את צריכה להפסיק לנעוץ מבטים.‬
‫סליחה.‬ ‫-זה מלחיץ בטירוף.‬
‫טוב, פשוט…‬
‫פשוט רציתי להודות לך.‬
‫על הטונר.‬
‫זה לחם בננה.‬
‫לעזאזל.‬
‫טוב.‬ ‫-מה?‬
‫כלום. חשבתי שאת איזושהי פסיכית.‬
‫תקשיבי, זה נחמד,‬ ‫אבל לפני שתוציאי עוד קינוחים, כדאי שאלך.‬
‫טוב.‬
‫אני צריכה לחזור לעבודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫דונה?‬
‫אני מתארת לעצמי שיש לך הרבה שאלות,‬ ‫כפי שהיו לי, אבל עוד תלמדי שזה לא משנה.‬
‫אבל איך זה עובד בכלל?‬
‫קרול, זו משרה, למי אכפת איך היא עובדת?‬ ‫היא פשוט עובדת.‬
‫ותפסיקי לנעוץ בי עיניים.‬ ‫-טוב.‬
‫ברצינות. תפסיקי לבהות בי.‬ ‫-סליחה.‬
‫אם אראה אותך בוהה בי, אזרוק עלייך שדכן.‬
‫הבנתי.‬
‫- גרנד קודה -‬
‫ברנרד!‬
‫שוטים!‬
‫זה כמו להחזיק חציל.‬
‫זה ממש נחמד. אלנה תאהב את התמונה הזו.‬
‫אלוהים.‬
‫ברוכים הבאים ל"גרנד קודה".‬
‫אני הקברניט ג'ייסון מקנליס.‬
‫אני אהיה הקפטן שלכם במסעכם סביב העולם.‬
‫אדוני הקברניט! לכבוד לי.‬
‫תודה.‬ ‫-נראה שאנחנו בידיים טובות.‬
‫אדוני, אתה נמצא בידיים הטובות ביותר.‬ ‫אני מפליג בים כבר 30 שנה.‬
‫הייתי הקברניט ב"ויז'ן",‬ ‫"פנטזיה", "אספוסיטו" וכעת, ב"גרנד קודה".‬
‫בכל אופן, ברוכים הבאים לסיפון ובתיאבון.‬
‫תודה.‬
‫ברוכים הבאים ל"גרנד קודה".‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫…כבר 30 שנה.‬
‫…"פנטזיה", "אספוסיטו"…‬
‫כן, 30 שנה. שאספר מעט על עצמי?‬
‫"ויז'ן", "פנטזיה"…‬
‫…משפחה של דייגים…‬
‫…30 שנה…‬
‫בתיאבון.‬
‫- מצרים -‬
‫- אריזונה‬ ‫מרוקו -‬
‫שלושים שנים מחורבנות.‬
‫סליחה.‬ ‫-הקשיבו.‬
‫נזדקק למתנדבים שיעבדו כל הלילה.‬
‫הצביעו.‬ ‫-מי יישאר?‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫זה טעים?‬
‫נעשיתי רעבה בעצמי. אכפת לך אם…‬
‫לא.‬
‫כמובן.‬
‫זו איזושהי ביקורת.‬
‫השאלה בנוגע למשרד. זו איזושהי ביקורת.‬
‫אני לא יודעת מה אנחנו עושים בדיוק‬ ‫ואיך זה עובד, אבל…‬
‫זו איזושהי ביקורת.‬
‫זה כל מה שאני יודעת.‬ ‫אני צריכה לחזור לעבודה.‬
‫סליחה שהתנהגתי בגסות רוח. באמת הלחצת אותי.‬
‫זה בסדר.‬
‫היי, דונה.‬ ‫-כן?‬
‫לחם בננה קטלני.‬
‫מה?‬ ‫-שום דבר…‬
‫זה לחם בננה קטלני.‬
‫קרול, יש משהו בלחם הזה?‬ ‫-לא. זה…‬
‫אלה בננות רגילות, ביצים, קמח.‬
‫זה סוג של ביטוי…‬
‫בסדר.‬
‫להתראות.‬
‫- רכש -‬
‫איך עובר עלייך הלילה?‬
‫לא רע. ושלך?‬
‫בסדר.‬
‫הזמן פשוט…‬
‫מה?‬
‫נדיר להישאר במשרד עד מאוחר?‬
‫לפעמים.‬
‫זה משהו שקורה בכל חודש שני.‬ ‫הסיבה תמיד משתנה.‬
‫דוחות חודשיים או אולי רבעוניים, שרפות.‬
‫שרפות?‬ ‫-כן. אנשים מציתים דברים.‬
‫הייתה מישהי שלא רצתה ללכת הביתה‬ ‫וניסתה להצית את המעליות.‬
‫אל תכריחו אותי לחזור לשם.‬
‫אני לא יכולה. בבקשה. לא!‬
‫לא. אני שונאת את זה. אני שונאת להיות בחוץ!‬
‫אני יכולה להבין את זה.‬
‫אני לא יודעת למה,‬
‫אבל מוזר לפגוש מישהו מהעבודה מחוץ למשרד.‬
‫ג'ונתן, קום בבקשה.‬
‫אימא רוצה לחזור הביתה.‬
‫אני אספור עד שלוש. אחת…‬
‫אף פעם לא הזכרנו את זה,‬ ‫אבל היא לא הייתה צריכה לומר מילה.‬
‫לעזאזל, גידלתי חמישה ילדים כמעט ללא עזרה,‬ ‫אני מבינה את זה. לפעמים אדם צריך משרד.‬
‫הכנת פעם לחם קישואים?‬ ‫-לפעמים.‬
‫אני לא יכולה לאפות כלום.‬
‫בקומה העשירית יש חדר שירותים פרטי.‬
‫רוב מכונות השתייה ריקות,‬ ‫אבל בקומה ה-22 עדיין יש "מיסטר פיב".‬
‫אני מביאה שוופס מהבית.‬
‫יש לך ציפורניים מאוד יפות.‬
‫תודה!‬
‫אני מעצבת אותן בעצמי.‬
‫אני מעצבת ציורי פרות, פרפרים,‬ ‫כפות רגליים של כלבים וחתולים,‬
‫ברווזונים קטנים, תרנגולים,‬ ‫פיצה, המבורגר, טאקו,‬
‫חמניות, ורדים, פרגים, חינניות,‬ ‫עצי דקל, דבורים,‬
‫נקודות, זריחות, שקיעות,‬
‫דגלי ארה"ב, מקסיקו, יפן…‬
‫היא תמיד אומרת,‬ ‫"הכלא היחיד נמצא בראש שלנו".‬
‫יש לה בעיה עם הידיים?‬ ‫-לא, היא עושה צניחה חופשית.‬
‫טוב.‬
‫כן, זה מעצבן.‬
‫עליתי קומה אחת, למחלקת מכירות.‬
‫ירדתי שתי קומות, למחלקת שיווק.‬
‫טוב.‬ ‫-לא היה שם כלום.‬
‫המקום הזה כבר מופיע בחלומות שלך?‬ ‫-גם אצלך?‬
‫ערכתי חישובי שכר אתמול.‬
‫אני חושבת ששלחתי פקס.‬
‫- מיסטר פיב -‬
‫המשפחה שלך יודעת שאת באה הנה?‬ ‫-לא, הם חושבים שאני כותבת ספר.‬
‫ההורים שלי חושבת שאני גולשת.‬ ‫-מה?‬
‫אני יודעת.‬
‫אני אפילו לא אוהבת ללבוש בגד ים.‬
‫אמרת להורים שלך שאת גולשת…‬
‫והם האמינו לחרא הזה?‬
‫זה נחמד.‬
‫כן.‬
‫קרול, אני נשבעת,‬ ‫אם הייתי יודעת שיש לך בעיה עם תוכים,‬
‫לא הייתי מדברת עליהם.‬ ‫-אני פשוט עייפה.‬
‫לא, אני מצטערת. זו אשמתי.‬
‫אני פשוט עייפה.‬
‫הבחור הזה הופיע בערוץ האוכל.‬ ‫-באמת?‬
‫הוא הנחה תחרות בישול.‬
‫מעניין למה הוא נמצא כאן.‬
‫לכולנו יש סיבות להיות כאן.‬
‫אני חושב שאני יודע למה.‬
‫סליחה. דיברתן על הסיבה שהביאה אותנו הנה?‬
‫אני חושב שאני יודע למה.‬
‫היי, אני לא חושב שערכנו היכרות.‬
‫אני לואיס.‬
‫דונה.‬
‫לואיס.‬
‫דונה.‬
‫היי. אני קרול.‬
‫נעים מאוד.‬
‫וואו. תראו.‬
‫תרצה פרוסה?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫פרוסה יותר גדולה. קצת יותר…‬
‫תבורכי.‬
‫תודה.‬
‫אז אתה…‬
‫כן, הסיבה שהוא כאן.‬
‫הסיבה שכולנו כאן, בעצם.‬
‫זה בגלל שאנחנו מתים.‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫הוא לח, אבל גם מתפורר.‬
‫זו מטפורה?‬
‫לא, כולנו מתים.‬
‫כולנו מתנו ועכשיו כולנו כאן.‬
‫במשרד?‬
‫זה כור המצרף.‬
‫המשרד הוא כור המצרף. זו דעתי, בכל אופן.‬
‫זו פשוט תאוריה שחשבתי עליה.‬ ‫-כן, לא. אני לא חושבת ככה.‬
‫תחשבו על זה.‬
‫למה המשרד הזה עובד, אם הוא לא כור המצרף?‬
‫מי יודע? אבל זה לא אומר שאנחנו מתים.‬
‫אם הייתי מתה, לא הייתי יודעת?‬
‫לא בהכרח.‬
‫תסמכו עליי. חשבתי על זה לא מעט.‬
‫מעניין איך אני מתי.‬
‫קרול! את באמת מאמינה לזה?‬
‫לא, אבל אני עדיין תוהה.‬
‫טבעת בים.‬
‫כן. זה מה שחשבתי.‬
‫תרצי לדעת איך את מת, לדעתי?‬
‫ממש לא. אני כבר יודעת איך אמות.‬ ‫אני לא רוצה שאתה תדבר על זה.‬
‫אז איך אתה מת, לדעתך?‬
‫מהתקף לב קטלני.‬
‫פשוט מהתקף לב קטלני.‬
‫מה יש בלחם הזה?‬
‫קינמון?‬
‫אכפת לך אם אני…‬
‫זו הספינה שלך.‬
‫אתה לא נרדם?‬
‫אני פשוט‬
‫שמח.‬
‫נראה שההורים שלך נהנים.‬
‫הם לא ההורים שלי.‬ ‫-הם לא?‬
‫אנחנו שלישייה.‬
‫כל הכבוד להם.‬
‫ולך.‬
‫אתם נראים מאושרים.‬
‫אין מאושרים מאיתנו.‬
‫איפה נפגשתם?‬ ‫-הייתי האח שהופקד על הטיפול בברנרד.‬
‫וואו. אין איזו שבועה שאתה… אתה יודע.‬
‫אני מצטער אם אני…‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫אני יודע שדברים כאלה אינם מקובלים, אבל…‬
‫במשך שלוש שנים הלבשתי את ברנרד,‬ ‫רחצתי אותו, האכלתי אותו, הזרקתי לו תרופות‬
‫ובכל יום ויום,‬
‫הוא הביט בי באהבה שמעולם לא הרגשתי.‬
‫אהבה כזו יכולה לשנות אותך.‬ ‫-אני בטוח.‬
‫התאהבתי בו קודם.‬
‫ופאולין, טוב,‬
‫אני מעריץ את החיבה ואת החמלה שהיא מקרינה.‬
‫לא אכפת לי מהשבועה שנשבעתי‬ ‫או מכללי האתיקה,‬
‫ולא אכפת לי מהאחריות שהייתה לי למקצוע שלי.‬
‫רק רציתי לבלות את כל חיי כך,‬
‫וידעתי שכל דבר פחות מזה יעשה שקר בנפשי.‬
‫החרטות הגדולות ביותר‬ ‫הן על החלטות שלא לקחת.‬
‫בדיוק.‬
‫והסקס?‬
‫נשגב.‬
‫אני אחזור פנימה.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫גם לך, הקברניט.‬
‫סליחה.‬ ‫-הקשיבו.‬
‫זה הזמן לבצע תרגילי התעמלות במשרד.‬
‫בואו איתנו, בבקשה.‬
‫מחקרים הוכיחו שתרגילי מתיחה‬ ‫מסייעים בזרימת הדם לשרירים.‬
‫התרגילים הם בגדר חובה.‬
‫הבה נתחיל.‬
‫אם זה לא כור המצרף, או איזושהי כת,‬
‫אז אני משוכנע שתסכימו שמדובר בסוג של מיצג.‬
‫אבל אין קהל.‬
‫אומנות לא זקוקה לקהל.‬
‫עליה רק להיות טהורה.‬
‫כן, זה לא זה.‬
‫תראו את האישה ליד מכונת הצילום.‬
‫תגידו לי שזה לא טהור.‬
‫אני מבינה את זה, בערך…‬
‫זה פשוט מטורף.‬
‫אז הבוס הוא סוג של מנהל אומנותי‬ ‫שמחלק תפקידים בהופעה שאיש לא יראה?‬
‫למה לא?‬
‫בגלל שזה מטורף.‬
‫טוב, אם זה לא העניין,‬ ‫אני לא יודע במה מדובר כאן.‬
‫זו בסך הכול עבודה.‬
‫למה מוכרח להיות הסבר מסובך מזה?‬
‫אולי הוא פשוט בודד.‬
‫שלוש בננות, שתי כוסות קמח רב-תכליתי…‬
‫הלו?‬ ‫-כוס סוכר, כף קינמון.‬
‫מי זה?‬
‫אלה החלומות הטובים ביותר.‬
‫חלמת על העבודה?‬
‫כן.‬
‫הספקתי כל כך הרבה.‬
‫בואו. אני רוצה להראות לכן משהו.‬
‫זה היה המטה של חברת מזון ומשקאות גדולה.‬
‫אבל זה לא החלק המרגש.‬
‫נכון שזה נהדר? זה מכון שיזוף.‬
‫נראה שמנהל הבניין משכיר קומה שאינה בשימוש‬ ‫כדי לקבל הכנסה.‬
‫למה? מה הבעיה?‬
‫שום דבר.‬
‫ציפיתי לראות כאן מסעדת מזון מהיר.‬
‫בואו. זה יהיה כיף.‬
‫נתמרח, נשכב בשמש,‬
‫נספוג ויטמין די.‬
‫קדימה, בנות.‬
‫קרול?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫דברים כאלה קצת מלחיצים אותי.‬
‫בסדר.‬
‫רק רציתי להראות לכן משהו נחמד ו…‬
‫סליחה, עבר עליי לילה ארוך. אני מרגיש מאוד…‬
‫לואיס, הכול בסדר?‬
‫תראה, אני מצטערת.‬
‫היינו במשרד כל היום.‬
‫אולי יועיל לנו לספוג קצת שמש,‬ ‫או קרינת אולטרה סגול טהורה ומרוכזת.‬
‫נכון, קרול?‬
‫גם קרול מסכימה. קדימה.‬
‫באמת?‬
‫כן. אבל אני לא מתפשטת.‬
‫לא ציפיתי לדבר כזה.‬ ‫-זה בסדר גמור.‬
‫אני מבטיח, זה יהיה נהדר.‬
‫לא אשקר. זה לא רע.‬
‫מה שלומך, קרול?‬
‫זה דומה לארון קבורה.‬
‫אבל האור הכחול מאוד מרגיע.‬
‫מה היית מזמין?‬
‫בלי ספק, עוף בשומשום.‬
‫הוא היה הטוב בעולם.‬
‫בעולם האמיתי? בעולם הזה?‬
‫בהחלט.‬
‫הייתי בכל מקום.‬ ‫אין דבר שמשתווה לעוף בשומשום מפנדה אקספרס.‬
‫אני מתקשה להאמין לזה.‬ ‫-אני טעמתי. זה מאוד אותנטי.‬
‫כן, גם אני הזמנתי את זה,‬ ‫אבל זה לא היה מדהים בעיניי,‬
‫זו אפילו לא המנה הטובה בעיר.‬
‫לא אמרתי כלום כשדיברת על סבארו, טוב?‬
‫לא בחרתי במסעדה הזו בגלל הפיצה.‬
‫אמרתי שלשם הייתי לוקחת את הילדים שלי‬ ‫אחרי המשחקים.‬
‫לזה אני מתגעגעת.‬
‫מה איתך, קרול? יש משהו שאת מתגעגעת אליו?‬
‫אני מתגעגעת למחזר, בעיקר.‬
‫אני גם מתגעגעת לתחושה שיש לי‬ ‫כשאני חוסכת כסף.‬
‫ואני מתגעגעת לרשת "אפלבי'ס".‬ ‫הלוואי שהייתי מעריכה אותה יותר.‬
‫אנחנו לא מעריכים את מה שיש לנו,‬ ‫עד שכבר אין לנו אותם.‬
‫זו רשת דומה ל"צ'ילי'ס"?‬
‫זה ממש לא דומה לצ'ילי'ס.‬
‫זה שונה. סמוך עליי.‬
‫אז באמת טיילת בעולם?‬
‫אני? כן. הייתי בכל מקום.‬
‫הממלכה המאוחדת,‬ ‫גרמניה, סין, אלבניה, מדגסקר.‬
‫הייתי בכל מקום שתוכלי לחשוב עליו.‬ ‫-זה נשמע מתיש.‬
‫טוב, הייתי צעיר יותר אז.‬
‫התחלתי בגיל 17.‬
‫לעזאזל, בגיל 17?‬
‫הייתי בהיריון עם מרלון בגיל 17.‬
‫באותה שנה סיפרתי להורים שלי שאני הומו‬ ‫ופשוט הלכתי על זה,‬
‫הרגשתי כאילו השתחררתי מעול כבד‬ ‫ופשוט אמרתי, "זין על הכול!"‬
‫עזבתי את בית הספר וטיילתי בדרום אמריקה.‬
‫נהנית?‬
‫זו הייתה החוויה הטובה בחיי.‬
‫ואטו.‬
‫מה זה?‬
‫בחור שפגשתי.‬
‫ואטו.‬
‫טיסות מלחיצות אותי.‬
‫ההמראות והנחיתות,‬
‫ולדעתי גם החלק בו טסים באוויר.‬
‫גם אני לא טיילתי, בגלל הילדים והעבודה.‬
‫תמיד היה משהו.‬
‫זה מה שהם עושים עכשיו, הם מטיילים.‬ ‫ג'נט באיביזה.‬
‫אני מת על איביזה.‬
‫סצנת המועדונים והסמים פשוט מדהימים!‬
‫ברור. מעולה.‬
‫אבל באמת, אני לא חושב שהחמצתן משהו.‬
‫כן, רוב הטיולים שלי היו מדהימים, אבל…‬
‫מצד שני, הם זיכרון מעורפל.‬
‫החברים שהכרת באים והולכים,‬
‫והחוויה עצמה מתחילה להימאס.‬
‫אפשר להיות בגן עדן‬ ‫ועדיין להרגיש כל כך רחוק.‬
‫אני מבינה אותך.‬
‫ביליתי את כל חיי‬ ‫במחשבה שאני מתקדמת לאנשהו.‬
‫בהתחלה פישלתי, אבל עשיתי הכול נכון.‬
‫הכול.‬
‫דונה?‬
‫דונה, כדאי שתצאי.‬
‫את לא רוצה לשכב שם יותר מדי זמן.‬
‫הלו?‬
‫אתם נראים מגוחכים.‬
‫חשבתי שאם יהיה לי משהו משלי, ארגיש בהבדל.‬
‫לעזאזל, כשהפכתי לבעלת עסק, הרגשתי מיוחדת.‬
‫נכון שזה מטופש? ומה היה הטעם?‬
‫עשיתי את כל זה‬ ‫רק בשביל שמשהו ייפול מהשמיים וישמיד הכול?‬
‫אני מרגישה כמו טיפשה.‬
‫את יודעת למה אני נמצאת פה?‬
‫אני לא יודעת מה אני רוצה.‬
‫לכולם יש תוכניות ואני…‬ ‫-זה בסדר גמור.‬
‫לעזאזל, העבודה הייתה הדבר היחיד שהבנתי.‬
‫הכול התחבר. ככה אני אוהבת את עצמי.‬
‫זו העבודה הראשונה שהייתה לי.‬
‫אף פעם לא עבדת בעבר?‬
‫אף פעם,‬ ‫אבל אני אוהב את הכלים שעובדים משתמשים בהם.‬
‫את מכירה את התחושה הזו, כשלוחצים על שדכן?‬
‫אני ממש נהנה ממנה.‬
‫אני אוהבת את הפתקיות הדביקות.‬
‫הלחיצה על העכבר…‬
‫כדאי שנחזור.‬
‫מעניין מאיפה זה הגיע.‬
‫זה לא משנה.‬
‫יש לי כמה השערות.‬
‫היי.‬ ‫-סליחה!‬
‫הביטו הנה, חברים.‬
‫כולכם משוחררים.‬
‫נתראה ביום שני.‬
‫ביי.‬
‫אנחנו גרים באותו בניין.‬
‫אני מסיעה אותו לעבודה.‬
‫אמרת שהיה לך עסק?‬ ‫-מכון לבניית ציפורניים.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫יש לי המון עיצובים שונים.‬
‫פרנץ', חותמות פרחים,‬ ‫דוגמאות שבטיות, אפריקאיות, אצטקיות,‬
‫שיבוצי תכשיטים, פאייטים,‬ ‫צביעת טאי דאי,‬
‫ציפורניים ערומות, מוכספות, משובצות,‬ ‫צורות גאומטריות, עיצוב מטאלי, מונוכרומטי,‬
‫נחשים, זיגזג…‬
‫וואו.‬
‫אמרת "אצטקיות"?‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬