MLIJEKO
CAROL I KRAJ SVIJETA
Stara, pokušavaš me ubiti?
Ovo je fantastično!
Je l' da! Ubojstvo slatkim kruhom s bananama.
Otisni to na majicu! Stara, moraš to otisnuti na majicu!
Zbilja? Misliš?
Naravno! Nikad je ne bih skidala!
To bi mi bila najdraža majica.
„Ubojstvo slatkim kruhom s bananama.”
Urnebesna si!
Ti si mi nova najbolja frendica.
Puno ćemo se viđati, Carol Kohl.
Neću te osuđivati niti te povrijediti.
Tješit ću te dok plačeš.
A sad mi odreži veći komad jer sam…
UBOJSTVO SLATKIM KRUHOM S BANANAMA
Nisam mogla dočekati.
Ti nosiš L?
Zaboga! Da. Kako si znala?
Ma daj! Poznajem ja svoju Carol.
Carol?
Za mnom!
Moraš prestati buljiti.
-Oprosti. -Vraški je jezivo.
Dobro. Samo…
Samo sam ti htjela zahvaliti.
Na toneru.
To je kruh s bananama.
Majku mu!
-Dobro. -Što je?
Ništa. Mislila sam da si nekakva luđakinja.
Ovo je lijepo, ali prije negoli izvučeš još kakav desert, odoh.
Dobro.
Moram se vratiti poslu.
Dobro.
Donna?
Sigurno imaš puno pitanja, kao što sam ja imala.
-Shvatit ćeš da nije bitno. -Ali kako funkcionira?
To je posao. Koga briga kako funkcionira? Funkcionira.
-I ne bulji više u mene! -Dobro.
-Ozbiljno ti kažem. Ne bulji. -Oprosti.
Ako primijetim da buljiš, gađat ću te klamerom.
Jasno.
VELEBNA KODA
Bernarde!
Žestice!
Kao da držim patlidžan!
Krasna je! Eleni će se ova jako svidjeti.
Zaboga!
Dobro došli na Velebnu Kodu.
Ja sam kapetan Jason McNellis.
Bit ću vaš skiper na putovanju oko svijeta.
Kapetane! Ovo je velika čast!
-Hvala. -Čini se da smo u dobrim rukama.
U najboljima! Već 30 godina plovim morima.
Upravljao sam Vizijom, Fantazijom, Espositom i sada Velebnom Kodom.
Uglavnom, dobro nam došli i dobar tek!
Hvala.
Dobro došli na Velebnu Kodu.
Dobro došli.
Već 30 godina.
Fantazija, Esposito…
Da, već 30 godina. Da kažem nešto o sebi?
Vizija, Fantazija…
Ribarska obitelj…
Već 30 godina…
Dobar tek.
EGIPAT
MAROKO
Trideset godina, jebote!
-Oprostite! -Slušajte.
Trebamo dobrovoljce koji će cijelu noć raditi.
-Dignite ruke. -Tko može?
-Hvala. -Hvala.
Je li dobar?
I ja sam malo ogladnjela. Smijem li…
Da.
Naravno.
To je nekakva revizija.
Pitala si za ured. To je nekakva revizija.
Ne znam što točno radimo ni kako to funkcionira,
ali to je nekakva revizija.
Samo toliko znam.
Moram natrag na posao.
Oprosti što sam bila gruba. Zbilja sam se prepala.
U redu je.
-Hej, Donna. -Da?
Ubojstvo slatkim kruhom s bananama.
-Što? -Ma ništa…
To je ubojstvo slatkim kruhom s bananama.
Carol, zar je nešto u tom kruhu?
Ma ne, samo…
Samo obične banane, jaja, brašno.
Samo se tako kaže.
Dobro.
Vidimo se.
KUPNJE
Kako ti prolazi noć?
Nije loše. Tebi?
U redu je.
Vrijeme nekako…
Što?
Radite li često cijelu noć?
Katkad.
Svaka dva mjeseca, recimo.
Razlog je uvijek drukčiji.
Hitna mjesečna izvješća, kvartalna izvješća za nešto, požari…
-Požar? -Da.
Ljudi zapale stvari.
Jedna nije htjela ići kući i pokušala je zapaliti dizala.
Ne tjerajte me da odem van.
Ne mogu.
Molim vas! Ne!
Ne. Gadi mi se to. Gadi mi se vani.
Mogu to shvatiti.
Ne znam zašto,
ali vraški je čudno kad vani naiđeš na nekoga s posla.
Jonathane, ustani, molim te.
Mamica želi ići kući!
Brojim do tri. Jedan…
Nismo to nikad spomenule,
no nije morala ništa reći.
Ja sam uglavnom sama podigla petero djece pa kužim.
Katkad jednostavno trebaš ured.
-Pečeš li kad kruh s tikvicama? -Katkad.
Ja ništa ne znam ispeći.
Na desetom je katu privatni zahod.
Automati su većinom prazni, ali na 22. još ima sokova Mr. Pibb.
Ja si donosim Schweppes.
Nokti su ti vrlo lijepi.
Hvala.
Sama smišljam dizajne.
Kravlji uzorak, leptiri, pseće šape, mačje šapice,
patkice, pjetlići, pizze, hamburgeri, tacosi,
suncokreti, ruže, makovi, tratinčice, palme, bumbari,
tufne, izlasci Sunca, zalasci,
razne zastave, američka, meksička, japanska…
Uvijek govori: „Naši su umovi jedini pravi zatvor.”
-Ima problema s rukama? -Ne. Skače s padobranom.
Dobro.
Da, to je iritantno.
Otišla sam na kat iznad, u Prodaju.
I dva kata ispod, u Marketing.
-Aha. -Ondje nije bilo ničega.
-Jesi već počela sanjati ured? -I ti sanjaš?
Sinoć sam obračunavala plaće.
Mislim da sam ja poslala faks.
-Zna li ti obitelj da dolaziš ovamo? -Ne, misle da pišem roman.
-Moji roditelji misle da surfam. -Molim?
Znam, znam.
A čak ne volim ni oblačiti badić.
Rekla si roditeljima da surfaš?
I oni ti vjeruju?
Ovo je lijepo.
Da.
Kunem se, da sam znala da ne voliš papigice,
ne bih ih bila spomenula.
Samo sam umorna.
Ne, žao mi je. Ja sam kriva.
Samo sam umorna.
-Taj je tip bio na Food Networku. -Zbilja?
Vodio je kulinarsko natjecanje.
Pitam se zašto je ovdje.
Svi imamo svoje razloge.
-Mislim da znam zašto. -Ha?
Oprostite. Razgovarale ste o tome zašto smo ovdje?
Mislim da ja znam.
Bok. Mislim da se nismo službeno upoznali.
Ja sam Luis.
Donna.
Luis.
Donna.
Bok. Ja sam Carol.
Drago mi je.
Ajme! Gle ti to!
Želiš li komad?
Da, molim.
Malo veći. Malo…
Bog te blagoslovio!
Hvala!
Dakle, govorio si…
Ah, da. Zašto je on ovdje.
Zapravo, zašto smo svi ovdje.
Zato što smo mrtvi.
Divan je!
Sočan i tek se malo mrvi.
Metaforički, misliš?
Ne. Doslovno mrtvi.
Svi smo umrli i sad smo svi ovdje.
U uredu?
U čistilištu.
Ured je čistilište. Bar tako mislim.
-To je samo jedna od mojih teorija. -Ne, ne vjerujem.
Razmislite.
Zašto je ured i dalje u pogonu
ako nije čistilište?
Tko zna, kvragu? Ali to ne znači da smo mrtvi.
Ne bih li znala da sam umrla?
Ne nužno.
Vjerujte mi. Razmišljao sam o tome.
Pitam se kako sam umrla.
Carol! Zar zbilja vjeruješ u to?
Ne, ali ipak se pitam.
Utopila si se u moru.
Da. Tako sam i mislila.
Zanima li te kako zamišljam da si ti umrla?
Ni govora! Već znam kako ću umrijeti. I ne trebaš mi ti tupiti o tome.
A što misliš, kako si ti umro?
Od teškog srčanog udara.
Od teškog infarkta.
Što je u ovome?
Cimet?
Bi li vam smetalo…
Vi ste kapetan.
Ne možete zaspati?
Samo sam…
sretan.
Vaši se roditelji dobro zabavljaju.
Nisu mi roditelji.
A nisu?
Mi smo ljubavni trojac.
Blago njima.
I vama.
Svi se činite sretnima.
Ne možemo biti sretniji.
-Gdje ste se upoznali? -Bio sam Bernardov njegovatelj.
Zar vi ne morate prisegnuti da… Znate.
-Oprostite ako… -Ne, u redu je.
Znam da ljudi inače na to poprijeko gledaju.
Tri godine odijevam Bernarda, perem ga, hranim ga, dajem mu injekcije…
I svakog, baš svakog, dana
gleda me s ljubavlju kakvu nikad prije nisam osjetio.
Takva vas ljubav promijeni.
-Vjerujem. -U njega sam se prvog zaljubio.
A Pauline…
Zrači privrženošću i sućuti, čemu se jednostavno divim.
Ne marim za prisegu ni za etiku
ni za odgovornost prema svom pozivu.
Samo sam želio cijeli život provesti u tome
i znao sam da bi mi se bilo što manje od toga činilo nečasnim.
Najviše te progone odluke koje ne doneseš.
Točno.
A seks?
Vrhunski.
-Idem natrag u sobu. -Laku noć.
I vama, kapetane.
-Oprostite! -Slušajte.
Vrijeme je za uredsku kalisteniju.
Pratite upute.
Studije govore da istezanje potiče dotok krvi u mišiće.
Ovo je obavezno.
Počnimo.
Ako ovo nije čistilište, ili kult,
onda ne možete poreći da je performans.
Ali nema publike.
Umjetnosti nije potrebna publika.
Samo mora biti neokaljana.
E, pa ovo nije to.
Pogledajte ženu pokraj kopirke.
Zar to nije neokaljano?
Donekle shvaćam.
To je suludo.
Onda je šef redatelj i daje replike za predstavu koju nitko neće vidjeti?
Zašto ne?
Jer je to suludo!
Pa, ako nije to, onda nemam pojma što je ovo.
Običan posao!
Zašto mora biti nešto kompliciranije?
Možda je samo usamljen.
Tri banane, 250 g brašna…
-Halo? -200 g šećera i žlica cimeta.
Tko je to?
Ovo su zaista najbolji snovi.
San o poslu?
Da.
Puno sam posla obavila!
Dođite da vam nešto pokažem.
Ovo je bilo sjedište velike tvrtke za proizvodnju hrane i pića.
Ali nije to ono uzbudljivo.
Nije li ovo sjajno? Solarij!
Zgrada je očito iznajmljivala prazan kat da dodatno zaradi.
Što je? Što vas muči?
Ništa.
Samo sam očekivala nekakvu klopu.
Dajte, bit će zabavno!
Malo losiona, malo sunca,
malo vitamina D…
Hajde, ekipa.
Carol?
Ne znam baš.
Na takvim se mjestima osjećam nelagodno.
U redu.
Samo sam vam htio pokazati nešto zabavno i…
Oprostite, noć je bila naporna. Osjećam se jako…
Luise, jesi dobro?
Gle, žao mi je.
Cijeli smo dan unutra.
Možda bi nam sunce
ili čiste, koncentrirane UV-zrake dobro došle.
Zar ne, Carol?
Carol se slaže. Hajde.
Zbilja?
Da. Ali neću se svlačiti.
Nisam ovo očekivala.
To je sasvim u redu.
Obećavam da će biti odlično.
Moram priznati, ovo nije loše.
Kako se osjećaš, Carol?
Kao da sam u lijesu.
Ali plavo me svjetlo umiruje.
Što bi ti odabrao?
Piletinu sa sezamom, bez sumnje.
Bila je najbolja na svijetu.
Pravom svijetu? Ovom svijetu?
Apsolutno.
Bio sam posvuda i nema premca piletini sa sezamom iz Panda Expressa.
-Teško mi je to povjerovati. -Jela sam je. Vrlo je autentična.
I ja sam je naručivala, ali nisam se raspametila.
Nije čak ni u gradu najbolja!
Ja sam šutio kad si navela Sbarro's.
Nisam ga zbog pizze odabrala.
Onamo sam vodila djecu nakon utakmica.
To mi nedostaje.
A tebi, Carol? Nedostaje li tebi nešto?
Pa, ponajviše recikliranje.
I uzbuđenost zbog uštede novca.
I restoran Applebee's.
Da sam ga barem više cijenila!
Nisi svjestan koliko nešto vrijedi dok to ne izgubiš.
Je li nalik na Chili's?
Nije nimalo nalik na Chili's.
Drukčiji je. Vjeruj mi.
Zbilja si putovao?
Ja? Da. Bio sam posvuda.
U Britaniji, Njemačkoj, Kini, Albaniji, na Madagaskaru.
-Koju god zemlju kažeš, bio sam ondje. -Zvuči naporno.
Pa, tada sam bio mlađi.
Počeo sam putovati sa 17 g.
Ma daj! 17?
Ja sam sa 17 g. ostala trudna s Marlonom.
Te sam se godine autao roditeljima i odvažio se.
Kao da mi je pao teret s ramena. Rekao sam: „Jebeš sve!”
Prekinuo sam školovanje i proputovao Južnu Ameriku.
Je li bilo lijepo?
Najbolje iskustvo u mom životu.
Bato.
Što je to?
Lik kojeg sam upoznao.
Bato.
Meni su avioni stres.
Polijetanje i slijetanje
i onaj dio kad si u zraku.
Ni ja nisam putovala, zbog djece i posla.
Uvijek me nešto sprečavalo.
A sada to svi oni rade. Putuju.
Janet je na Ibizi.
Obožavam Ibizu.
Klupska scena i droge jebena su fantazija!
Naravno. Divota.
Ali, iskreno, nisi ništa propustila.
Da, većina je mojih putovanja bila fantastična,
ali su mi i u magli.
Prijatelji dođu i prođu
i sve se polako ofuca.
Možeš biti i u raju, ali i dalje osjećaš da si jako daleko.
Znam što hoćeš reći.
Cijeli sam život mislila da radim za nekakav cilj.
U početku sam zabrljala, ali sve sam ispravno radila.
Sve.
Donna?
Donna, trebala bi izaći.
Nije dobro predugo ležati u tome.
Hej!
Vas dvoje izgledate suludo.
Mislila sam da će nešto značiti ako nešto izgradim.
Bila sam presretna kad sam otvorila svoj obrt.
Preglupo! A čemu?
Da bi neka jebena glupost pala s neba i sve uništila?
Preglupo se osjećam.
Znate zašto sam ja ovdje?
Ne znam zapravo što želim.
-Svi imaju nekakve planove, a ja… -To nije ništa loše.
Meni je uvijek jedino rad imao smisla.
Odgovara mi. Takvu sebe volim.
Meni je ovo prvi posao.
Nikad prije nisi radio?
Nikada. Ali sviđa mi se sve maleno oruđe koje rabite.
Znate kako se osjećate kad pritisnete klamer?
Baš uživam u tome.
Ja obožavam samoljepljive papiriće.
Klikanje miša.
Trebali bismo se vratiti.
Pitam se otkud je došao.
Nije važno.
Znate, imam nekoliko teorija.
-Hej. -Oprostite!
Gledajte ovamo, ekipa.
Svi ste slobodni.
-Vidimo se u ponedjeljak. -Bok.
Stanujemo u istoj zgradi.
Vozim ga na posao.
Rekla si da imaš obrt?
Salon za nokte.
Da?
Da.
Radim svakakve dizajne.
Francuski, cvjetni uzorak, plemenski, afrički, aztečki,
ukrašen kamenčićima, šljokicama, šareni, boje kože, sa srebrnim vrhom,
karirani, geometrijski, metalni, monokromatski, vijugavi, cik-cak…
Rekla si „aztečki”?
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić