BÅND 2 - SIDE A
"Beherskelse af fransk." Bånd 2, side A.
Kapitel 4. Konversationsfransk.
SEKS MÅNEDER OG 11 DAGE TILBAGE
Undskyld. Hvor er de nærmeste toiletter?
Hils din far.
Hej. Er de østers friske?
DREJ TIL VENSTRE - HVEDEMARK GÅ 500 M IND OG VENT
Undskyld. Min ske er beskidt.
Kan denne kjole byttes?
Carol!
Elena!
Hvad?
"Hvor ligger metrostationen?"
Ja!
Okay, alle tiders!
Holder du fast?
HUN ER HER! - GLÆDELIG JUL.
Jeg håber, den er behagelig.
Jeg har sovet på den, og det var…
-Hvad? -Ikke noget. Jeg har savnet dig.
Har du en ekstra tandbørste?
En af forskerne, der studerede Kepler, er vist med i en trio.
Hører du deres musik?
Gå i seng.
Nej. Sig det på fransk.
Gå i seng.
Tænk, at du troede, du skulle lære fransk for at tale med mig.
At dø med værdighed er absolut nødvendigt.
Det begynder med en friskpresset skjorte og en smart hat.
OPTAGER - 4. APRIL
Hej, mor og far! Gæt, hvor jeg er.
Hej!
Vi skal besøge skjulte vandfald i skoven ved Sabino-kløften.
Det er en halvanden dags vandring. Jeg er så spændt.
Hvad med dig, Carol?
Det er jeg også.
Jeg er også spændt.
Hej, mor og far.
SABINO-KLØFTEN CORONADO NATIONALSKOV
Fik du det?
Bevæg dig bare. Det er ikke et foto.
Pas på!
-Det er ikke de rigtige… sko. -Carol!
Lad os finde en anden vej op.
Smukt, ikke?
Vandet ender i en stor sø nedenunder.
Det er smukt.
Og også krystalklart.
Det er nummer 87 ud af de 100 steder, du skal se, før du dør.
Hvad…
Hvilket nummer er at sidde ned?
Hvad hedder du?
Hvad?
Hvad hedder du?
Hvorfor?
Til kameraet.
-Carol. -Carol hvad?
-Kohl. -Sig nu hele dit navn.
Carol Kohl?
Sig det, som om det ikke er et snydespørgsmål.
-Hvad? -Sig det, som om du ved, hvad du hedder.
Jeg forstår det ikke.
Hvorfor…
-Hvorfor optager du det her? -Jeg vil gerne huske det for evigt.
Jeg føler, du gør grin med mig.
Det er godt ekstramateriale. Spis videre.
Carol Kohl.
Nej, hurtigere. Gør det hele på én gang.
Kan vi…
Du instruerer for meget.
Hvordan er det at have mig som søster?
Det er rart.
Kom nu. Giv mig mere end det.
Jeg ved ikke. Det er godt.
Okay. Hvad med dit yndlingsminde om mig?
Da du fik din permanent.
Er det dit yndlingsminde? Det er så pinligt.
Det var pænt.
Jeg lignede et Chia Pet, og jeg græd i en uge.
Jeg syntes nu, du lignede Whitney Houston.
Jeg tror, det er hjort.
-Er den mon giftig? -Sandsynligvis.
Hvor mon alle andre er?
Efter college, hadede du så at bo hos mig?
-Hvad? -Kom nu. Vær bare ærlig.
Vi hang jo ikke engang ud.
Nej, det var sjovt.
Du flyttede hjem.
Ja, fordi Cookie havde lopper.
Jeg slap af med dem.
De er der stadig.
Og han sad fast i krybekælderen.
Okay, jeg indrømmer det. Det sted var et værre hul.
Jeg troede, at vi ved at bo sammen…
Er det rigtigt?
-Har du nogen spørgsmål? -Måske.
Hvor er det spændende! Hvad?
-Hvorfor optager du alt? -Jeg troede, du kunne lide videoerne.
-Ja. Jeg er bare nysgerrig. -Jeg kan lide at dele, hvad jeg laver.
-Er der noget galt i det? -Nej.
Du laver bare så meget.
Ikke?
Mmm.
Hun er fantastisk og smuk, og hun trænger ind i alt.
Luften, mellemrummet.
Og på grund af hende og det, hun gør, tror jeg, jeg ved, hvad kærlighed er…
Det er Carol Kohl, tidligere sekretær, der taler om Whitney Houston.
Elena, sluk for det.
Undskyld.
Det var en smutter.
Åh gud.
Carol, må jeg spørge dig om noget?
Hvad?
Hvorfor fortalte du mor og far, at du surfer?
-Det ved jeg, du ikke gør. -Altså…
-Hvorfor lyve? -Så de ikke bekymrede sig.
Bekymrede sig om hvad?
Kan vi ikke droppe det? Vær nu sød.
Vent.
-Hvad gjorde du med brættet? -En knægt, der hedder Lucas, har det.
-Dit Carol-bræt? -Ja.
Han ville ryge en fed på mig,
men jeg vidste ikke, hvad det betød, så han fik det gratis.
Åh nej.
OPTAGER - 5. APRIL
Hvordan…
Pis! Kan nogen…
Carol Kohl.
Godt.
Endelig.
Jeg tror, der er myrer på den.
Jeg ville ønske, de var låst inde.
Undskyld, men jeg stoler ikke på dem.
Elena, de opfører sig som kriminelle, og de er overalt.
Det er skræmmende. De kan bare tage en og føre en væk.
Carol Daphne Kohl taler om sin frygt for store fugle. Lad os høre.
Elena, det er ikke sjovt. De kan prikke ens øjne ud.
Seks kilometer mere.
Mine skuldre gør ondt.
-Jeg sagde, du skulle pakke let. -Jeg vil bare være forberedt.
-Du har et sele og et reb med. -For en sikkerheds skyld.
Okay, hvad skulle der ske?
Trak du på skuldrene? Carol, trækker du på skuldrene?
-Åh, Carol. -Det er svært med rygsækken på.
Okay. Hvad er dit tidligste barndomsminde?
-Kan du huske hunden? -Hvilken hund? Cookie?
Nej.
Det var en sort hund.
En sort hund? Hvornår var det?
Jeg var omkring syv.
Okay, men hvad med den?
Det ved jeg ikke. Det er uklart.
-Var hunden uklar? -Nej, hukommelsen.
-Undskyld. Glem det. -Hvad?
-Fortæl mig det! -Okay.
Jeg husker, den ikke knurrede af mig.
Hvad?
Den knurrede ikke.
Dit tidligste minde er en hund, du ikke kan huske, som ikke knurrede af dig?
-Det tror jeg. -Det er ikke et minde, Carol.
-Måske var det en drøm. -Okay. Vi sletter det her.
SKJULTE VANDFALD
Er det ikke underligt?
Hvad?
At vi alle snart skal dø?
Jo.
Okay. Hvad fortryder du mest?
Okay, sig "skulder", hvis du trækker på skuldrene.
Skulder.
-Hvad med dig? -Det ved jeg ikke. Der er så mange ting.
De projekter, jeg ikke gjorde færdig. At jeg ikke tog til Cancun. Mit ægteskab.
De mennesker, jeg mistede kontakten til. De kjoler, jeg ikke købte,
At jeg ikke værdsatte ungdommen. At jeg ikke besøgte bedstemor.
Men jeg er den, jeg er, på grund af det, så…
Jeg ville ønske, jeg havde sagt nej til flere ting.
Jøsses, Carol.
Hvad?
-Det er en planet! -En planet?
-Åh gud! -Hvad betyder det?
-Det er en planet! - Åh gud!
Første seksuelle oplevelse?
-Glem det. -Kom nu.
-Nej. -Hvor vildt var det?
Kom nu! Du ved, mor og far ville elske at høre det.
Du er så snerpet.
-Vel er jeg ej. -Så sig det.
Okay, jeg kan slukke for…
Horace Solinsky på college.
Missionærstilling, i en seng, med bh på.
Bofælle kommer ind.
Nej!
-Vil du høre om min? -Nej, egentlig ikke.
Jeg gav Travis Michaels en spiller i tiende klasse.
Fedt.
Hvad er problemet? Jeg prøver bare at lære dig at kende.
Carol, hvad laver du deromme?
-Jeg vil ikke filmes mere. -På grund af det med Horace Solinsky?
Undskyld. Jeg slukker kameraet.
Elena!
-Kan du se dem? -Nej.
Lige fremme.
Det føles længere end seks kilometer.
Hvad ville du ønske, du havde mere tid til?
-Hvad? -Det ved jeg ikke. Sove?
Okay, hvad ville du gerne have vidst, da du var yngre?
Elena, stop nu. Kan vi…
-Hvor langt er der? -Vi er der næsten.
-Burde vi ikke kunne høre det? -Vent, hvad?
-Vandfaldene? -Det kommer. Bare rolig.
Hvad skal du lave den sidste dag?
-Skulder. -Kom nu.
Skulder.
Du er slet ikke sjov.
-Vi er faret vild. -Vi er ikke faret vild.
Hvis du ikke har surfet, hvad har du så lavet?
Elena? Jeg kan ikke lide det.
-Jeg er træt. -Du prøver at vige udenom.
Nej, jeg gør ej.
Kom nu. Hvad har du lavet?
Jeg prøver bare at få dig til at åbne op.
Det gør jeg jo.
Hvordan? Jeg kan ikke få mere end én sætning ud af dig.
-Du gør altid det her. -Hvad skal det betyde?
Carol, du ødelægger din rygsæk.
Carol!
-Falder det ud? -Læg noget fladt…
-Vi er faret vild. -Nej.
Jo.
Vi er faret vild.
Ups.
Det er Carol Kohl, 42 år, der ignorerer sin søster.
Noget at tilføje?
Ingen kommentarer.
Kan du ikke… Jeg kan ikke finde pælene.
Jeg lagde dem…
-Hvor har du været? -Ingen steder.
Kan du ikke droppe det lige nu?
-Stop. -Hvad?
Stop!
-Tal til mig. -Jeg bad dig om at stoppe.
Jeg vil bare tale med dig.
Nej, det vil du ikke. Du leger med kameraet.
Ja, fordi du ikke vil tale med mig.
Hvorfor tror du, jeg interviewer dig? Fordi du ikke siger noget.
Jeg skal trække alt ud af dig. Ellers fortæller du mig ikke noget.
-Du har altid paraderne oppe. -Du gemmer dig bag kameraet.
Ja, fordi vi skal dø, og jeg kender dig ikke engang.
Du har altid været sådan. Det er, som om vi ikke er søstre.
Jeg er aldrig en del af din verden.
Jeg måtte slæbe dig herud for at prøve at komme tæt på dig.
Ved du, hvor sørgeligt det er?
Jeg ved ikke engang, hvad dit job er.
Noget at sige?
Nej. Selvfølgelig ikke.
Gør det! Ja!
Bravo!
OPTAGER - 6. APRIL
Hej.
Kan vi snakke?
Det må have været her.
Hej.
-Fik du den med? -Ja.
Her er det så. De skjulte vandfald i Sabino-kløften.
Det højeste vandfald på den nordlige halvkugle.
Nå, det handler vel om rejsen.
Det er stadig meget smukt.
Ja. Ikke værst af en bunke gamle, eroderede sten at være.
Jeg læste, at de negative ioner i vandfald kan øge serotoninniveauet.
Elena?
Ja.
Jeg ville bare sige…
Når du er klar.
Jeg hedder Carol Kohl!
Det var det bedste indtil videre.
Nå?
-Hvad? -Kom nu. Det ved du godt.
Seriøst? Vil du ikke fortælle mig det?
Kom nu.
Okay.
Så er det nu.
Jeg går ind i en tom kontorbygning og arbejder.
Jeg er administrativ assistent for en regnskabsafdeling.
Jeg ved ikke, hvordan det fungerer, eller hvorfor den er der.
Nogle gange tror jeg, jeg finder på det.
Men jeg kan lide det, og det gør mig glad.
Jeg elsker dig, Carol.
Jeg ved ikke. Det er svært at forklare.
Prøv.
Jeg har aldrig mødt nogen, der var så sikker på egne evner.
Hun gjorde, som hun havde lyst til. Ved I, hvor svært det er?
Jeg synes, det er sejt.
Jeg gør altid som alle andre.
Hvad hedder hun?
Carol.
Jeg er ked af, at jeg ikke kendte hende bedre.
Ved hun, hvordan du har det?
Du burde være sammen med hende i stedet for os.
Måske.
OPTAGER - 6. APRIL
Holder du fast?
Ja.
Jeg har dig.
Tekster af: Nanette Skjødt Sørensen
SPANIEN