NAUHA 2 - A-PUOLI
"Ranska haltuun", nauha 2, A-puoli.
Luku 4: keskustellaan ranskaksi.
JÄLJELLÄ 6 KUUKAUTTA JA 11 PÄIVÄÄ
Anteeksi, missä lähimmät WC:t ovat?
Kiitokset isällenne.
Hei. Ovatko nämä osterit tuoreita?
VEHNÄPELTO KÄVELE 500 M, ODOTA AUKIOLLA
Anteeksi. Lusikkani on likainen.
Onko tätä leninkiä mahdollista vaihtaa?
Carol! -Elena!
Mitä?
"Missä keskustan metroasema on?" -Niin.
Selvä, hienoa.
Pidätkö kiinni?
VAUVA ON TÄÄLLÄ! - HYVÄÄ JOULUA!
Toivottavasti se on mukava.
Nukuin siinä pari yötä, eikä se…
Mitä? -Ei mitään. Olen kaivannut sinua.
Onko toista hammasharjaa?
Yksi Keppleriä tutkivista tiedemiehistä liittyi folk-trioon. Oletko kuullut?
Käy nukkumaan. -Sano se ranskaksi.
Käy nukkumaan.
Hullua, että opiskelit ranskaa minulle puhuaksesi.
Kaikki tahtovat kuolla arvokkaasti.
Se alkaa sileästä paidasta ja tyylikkäästä hatusta.
4. HUHTIKUUTA
Hei, äiti ja isä. Arvatkaa, missä olen.
Tuota, hei.
Menemme salaiselle vesiputoukselle Sabino-kanjonin metsään.
Sinne kävelee puolitoista vuorokautta. Olen intona.
Entä sinä, Carol?
Kyllä, minäkin olen intona.
Hei, äiti ja isä.
SABINO-KANJONIN VIRKISTYSALUE CORONADON KANSALLISPUISTO
Joko otit sen?
Voit liikkua. En ota valokuvaa.
Varovasti.
Minulla taitaa olla väärät -
kengät.
Carol!
Etsitään toinen reitti ylös.
Kaunis, eikö?
Vesi päätyy isoon lammikkoon. Se on kaunis ja kristallinkirkas.
Se on sijalla 87 sadasta paikasta, jotka on pakko nähdä.
Millä sijalla istuminen on?
Mikä nimesi on?
Mitä? -Mikä nimesi on?
Miksi kysyt? -Kameraa varten.
Carol. -Ja sukunimi?
Kohl. -Sano koko nimesi.
Carol Kohl?
Hyvä. Nyt vähemmän kysyvästi.
Mitä? -Kuin tietäisit oman nimesi.
Nyt en ymmärrä.
Miksi… Miksi kuvaat tätä?
Tahdon muistaa sen ikuisesti.
Tuntuu kuin pilkkaisit minua.
Tämä on hyvää lisämatskua. Syö vain.
Carol Kohl.
Nopeammin. Kaikki kerralla.
Voimmeko… Annat liikaa ohjeita.
Miltä tuntuu olla siskoni?
Ihan kivalta. -Tuo ei riitä mihinkään.
En minä tiedä. Se on mukavaa.
Mikä on lempimuistosi minusta?
Se, kun otit permanentin.
Sekö on lempimuistosi? Häpeän sitä.
Näytit hyvältä. -Näytin Chia Petiltä ja itkin viikon.
Minusta näytit Whitney Houstonilta.
Nuo ovat kai peuran papanoita.
Ovatkohan nuo myrkyllisiä? -Luultavasti.
Missähän muut ihmiset ovat?
Oliko kurjaa asua kanssani yliopiston jälkeen?
Mitä? -Voit olla rehellinen.
Emme hengailleet. -Hauskaa se oli.
Muutit takaisin kotiin. -Koska Cookiella oli kirppuja.
Hävitin ne.
Et onnistunut, ja sitten Cookie juuttui talon alle.
Myönnetään. Se kämppä oli hirveä murju.
Ajattelin, että yhteiselämä…
Meneekö tämä oikein?
Onko sinulla kysyttävää minulta? -Ehkä.
Onpa jännää! Mitä?
Miksi nauhoitat kaiken? -Etkö pidäkään videoistani?
Pidän. Kunhan kysyin.
Tykkään jakaa sen, mitä teen.
Onko siinä jotain vikaa? -Ei.
Teet vain tosi paljon kaikkea.
Tiedätkö?
Hän on upea ja kaunis.
Hän on aivan kaikkialla:
ilmassa ja tyhjässä tilassa.
Hänen ansiostaan tunnen tietäväni, mitä rakkaus on.
Carol Kohl, entinen koulun sihteeri,
puhuu Whitney Houstonista.
Sammuta tuo.
Anteeksi kamalasti.
Se karkasi vahingossa.
Voi taivas.
Saanko kysyä yhtä juttua?
Mitä?
Miksi väitit harrastavasi surffausta?
Tiedän, ettet surffaa.
Mitä järkeä on valehdella?
En tahtonut heidän murehtivan. -Mistä?
Voimmeko millään olla puhumatta tästä?
Hetkinen.
Mitä teit surffilaudalle?
Annoin sen jollekin Lucasille.
Siinä lukee "Carol". -Niin.
Olisin saanut "pössytellä" korvaukseksi, mutten tiennyt, mitä se tarkoitti.
Voi ei.
5. HUHTIKUUTA
Miten… Voi paska. Auttaisiko joku?
Carol Kohl. -Hyvä. Vihdoinkin.
Täällä taitaa olla muurahaisia.
Kunpa ne olisivat lukkojen takana. Anteeksi, mutta en luota niihin.
Ne käyttäytyvät roistomaisesti, ja niitä on kaikkialla.
Se on pelottavaa. Ne voivat siepata ihmisen.
Carol Daphne Kohl puhuu isojen lintujen pelostaan. Kuunnellaan.
Ei se ole vitsi. Ne voivat nokkia silmät päästä.
Vielä kuusi kilometriä.
Hartioitani kivistää. -Varoitin pakkaamasta liikaa.
Tykkään valmistautua.
Toit valjaat ja köyden.
Ihan varmuuden vuoksi. -Minkä varalta täsmälleen?
Kohautitko olkapäitäsi?
Kohautteletko sinä olkapäitäsi?
Voi, Carol. -Se on vaikeaa rinkan kanssa.
Mikä on varhaisin lapsuusmuistosi?
Muistatko sen koiran? -Tarkoitatko Cookiea?
En. Se koira oli musta.
Mustako? Milloin tämä oli?
Olin seitsemänvuotias.
Selvä. Mitä siitä koirasta?
Se on aika hämärää.
Oliko ulkona hämärää? -Ei, vaan muisto on.
Annetaan olla. -Mitä?
Kerro nyt. -Hyvä on.
Muistan, ettei koira murissut minulle.
Mitä? -Se ei murissut.
Onko varhaisin muistosi koira, joka ei ehkä murissut sinulle?
Luulisin. -Ei tuo ole muisto.
Ehkä se oli unta. -Tämän yli nauhoitetaan.
SALAISET VESIPUTOUKSET ESPERERO - JYRKÄNNE - LAMPI
SALAISET VESIPUTOUKSET
Eikö ole outoa? -Mikä?
Se, että kuolemme pian.
On.
Mitä kadut eniten?
Sano "olankohautus", jos kohautat olkapäitäsi.
Olankohautus.
Entä sinun?
Enpä tiedä. Kadun miljoonaa asiaa.
Keskeneräisiä projekteja, väliin jäänyttä Cancunin-matkaa,
avioliittoani, katkenneita tuttavuuksia, ostamatta jääneitä mekkoja.
En arvostanut nuoruuttani, en tavannut mummia tarpeeksi.
Se kaikki kuitenkin teki minusta minut.
Taidan katua sitä, etten kieltäytynyt useammista asioista.
Jessus, Carol. -Mitä?
Se on planeetta! -Planeettako?
Voi taivas. -Mitä se painaa?
Planeetta!
Ensimmäinen seksikokemuksesi? -En kerro.
Kerro nyt. -En.
Oliko se villi?
Anna tulla. Äiti ja isä haluaisivat kuulla.
Olet oikea siveyden sipuli. -Enkä.
Mikset sitten kerro? Voin sammuttaa…
Horace Solinsky yliopistossa.
Lähetyssaarnaaja sängyssä, rintaliivit päällä.
Kämppis käveli sisään. Ei!
Tahdotko kuulla minun? -Enpä oikeastaan.
Runkkasin Travis Michaelsia yläkoulun lopussa.
Kiva.
Miksi ylireagoit?
Yritän vain tutustua sinuun.
Miksi sinä sinne menit?
Minua ei saa kuvata enää. -Suutuitko Horace Solinskystä?
Anteeksi. Lopetan kuvaamisen.
Elena!
Näetkö nuo? -En.
Suoraan edessäsi.
Tämä tuntuu yli kuudelta kilometriltä.
Mitä olisit halunnut tehdä enemmän?
Mitä? -En minä tiedä. Vaikka nukkua.
Selvä sitten. Minkä neuvon antaisit nuorelle itsellesi?
Emmekö vain voisi… Paljonko matkaa vielä on?
Kohta ollaan perillä. -Ääntä ei kuulu.
Mitä? -Vesiputouksen ääntä.
Kohta se kuuluu.
HAASTATTELU
Mitä aiot tehdä viimeisenä päivänäsi?
Olankohautus. -Kerro nyt.
Tiedätkö, miten tylsä olet?
Olemme eksyneet. -Emmekä ole.
Mitä olet tehnyt surffaamisen sijaan?
En pidä tästä. Minua väsyttää.
Väistelet kysymystä. -Enpäs.
Kerro nyt. Mitä olet tehnyt?
Yritän saada sinut avautumaan. -Minä avaudunkin.
Miten muka? Vastailet tosi lyhyesti.
Teet aina näin. -Mitä tuo tarkoitti?
Tuota menoa rinkkasi repeää.
Carol.
Putoavatko tavarat? -Eivät, jos laitat…
Olemme eksyneet. -Emmekä ole.
Olemmepas.
Hyvä on, olemme eksyneet.
Hupsista.
Tässä 42-vuotias Carol Kohl pitää sisarelleen mykkäkoulua.
Onko lisättävää?
Hän ei kommentoi.
Auttaisitko? En löydä kiiloja.
Panin ne…
Missä kävit? -En missään.
Voisitko lopettaa tuon?
Lopeta. -Mitä?
Kerro tunteistasi. Mitä… -Käskin lopettaa.
Yritän vain puhua kanssasi.
Etkä yritä. Leikit kameralla.
Niin. Koska et puhu minulle.
Tiedätkö, miksi haastattelen sinua?
Koska et puhu.
Jos en kaiva asioita sinusta, et kerro minulle mitään.
Piileskelet muurin takana. -Ja sinä kameran takana.
Koska kuolemme, enkä edes tunne sinua.
Olet aina ollut tällainen. Kuin emme olisi siskojakaan.
Et päästä minua maailmaasi.
Raahasin sinut keskelle ei-mitään, jotta pääsisin lähellesi.
Tajuatko, miten ahdistavaa se on?
En tiedä edes, mitä teet.
Sanotko tähän mitään?
Etpä tietenkään.
Tee se!
Bravo!
6. HUHTIKUUTA
Hei. Voimmeko puhua?
Se oli varmaan näillä main.
Hei.
Saitko sen nauhalle? -Sain.
Olemme vihdoin saapuneet Sabinon salaisille vesiputouksille.
Ne ovat pohjoisen pallonpuoliskon korkeimmat.
Matka on päämäärää tärkeämpi.
On täällä silti kaunista. -Ei hullumpaa vanhaksi kivikasaksi.
Tiedätkö, mitä luin?
Vesiputousten negatiiviset ionit voivat nostaa serotoniinitasoja.
Elena.
Niin?
Halusin vain sanoa…
Kun olet valmis.
Olen Carol Kohl!
Tuo oli paras tähän asti.
No?
Mitä? -Tiedät kyllä.
Etkö oikeasti aio kertoa? Älä viitsi.
Hyvä on.
Tässä se tulee.
Käyn töissä tyhjässä toimistorakennuksessa.
Olen toimistosihteerinä kirjanpito-osastolla.
En tiedä, miten firma toimii tai miksi se on pystyssä.
Joskus se tuntuu kuvitelmalta,
mutta se tekee minut onnelliseksi.
Rakastan sinua, Carol.
En tiedä. Sitä on vaikea selittää.
Yritä.
Hän on tosi varma siitä, mihin pystyy ja mihin ei.
Hän on aina tehnyt omaa juttuaan. Tiedättekö, miten vaikeaa se on?
Se on älyttömän siistiä.
Minä teen samaa kuin muutkin.
Mikä hänen nimensä on?
Carol.
Minua harmittaa, etten tunne häntä paremmin.
Tietääkö hän tunteistasi?
Sinun pitäisi olla hänen luonaan eikä täällä kanssamme.
Niin, ehkä.
6. HUHTIKUUTA
Pidätkö kiinni?
Pidän. Kaikki hyvin.
Tekstitys: Anne Aho
ESPANJA