‫- קלטת 2 צד א' -‬
‫"שליטה בשפה הצרפתית", קלטת 2, צד א'.‬
‫פרק 4. צרפתית מדוברת.‬
‫- שישה חודשים, 11 ימים נותרו -‬
‫סליחה, היכן השירותים הקרובים?‬
‫מסור את הערכתי לאביך.‬
‫שלום. הצדפות האלו טריות?‬
‫- שמאלה אל שדה חיטה‬ ‫ללכת 500 מ' ולחכות בשטח -‬
‫סליחה. הכף שלי מלוכלכת.‬
‫האם ניתן להחזיר את השמלה הזו?‬
‫קרול!‬
‫אלנה!‬
‫מה?‬
‫היכן תחנת המטרו במרכז העיר?‬
‫כן!‬
‫טוב, מעולה!‬
‫- קרול -‬
‫- הקלטה‬ ‫3 באפריל -‬
‫את מחזיקה?‬
‫- היא הגיעה! תינוקת!‬ ‫חג מולד שמח! -‬
‫- תאי טיים, איטלינו אקספרס -‬
‫אני מקווה שזה נוח.‬
‫ישנתי על זה כמה פעמים וזה לא היה…‬
‫מה?‬ ‫-כלום. התגעגעתי אלייך.‬
‫יש לך מברשת שיניים בשבילי?‬
‫שמעתי שאחד מהמדענים שחקר את קפלר‬ ‫הצטרף לשלישיית נגני פולק.‬
‫שמעת את המוזיקה שלהם?‬
‫לכי לישון!‬ ‫-לא. תגידי את זה בצרפתית.‬
‫לכי לישון.‬
‫אני לא מאמינה שחשבת שתצטרכי ללמוד צרפתית‬ ‫כדי לדבר איתי.‬
‫חובה למות בכבוד.‬
‫- גברתי, הבית, כמה טעים! -‬
‫לשם כך דרושה חולצה מגוהצת וכובע אופנתי.‬
‫- הקלטה‬ ‫4 באפריל -‬
‫היי, אימא ואבא! נחשו איפה אני?‬
‫היי!‬
‫אנחנו יוצאות לבקר במפלים הנסתרים‬ ‫ביער עמק סבינו!‬
‫זה טיול של יום וחצי. אני ממש מתרגשת.‬
‫מה איתך, קרול?‬
‫כן, גם אני.‬
‫גם אני מתרגשת.‬
‫שלום, אימא ואבא.‬
‫- עמק סבינו, אזור טיולים‬ ‫היער הלאומי קורונדו -‬
‫צילמת?‬
‫את יכולה לזוז! זה לא תצלום.‬
‫זהירות!‬
‫הן לא מתאימות…‬
‫הנעליים.‬
‫קרול!‬
‫נמצא דרך אחרת למעלה.‬
‫זה יפהפה, נכון?‬
‫המים זורמים למעיין גדול למטה.‬
‫זה יפהפה.‬
‫והמים צלולים וזכים.‬
‫האתר הזה נמצא במקום ה-87‬ ‫ברשימת 100 המקומות שצריך לראות לפני שמתים.‬
‫מה…‬
‫ובאיזה מספר הישיבה?‬
‫איך קוראים לך?‬
‫מה?‬
‫איך קוראים לך?‬
‫למה?‬
‫בשביל המצלמה.‬
‫קרול.‬ ‫-קרול מה?‬
‫קוהל.‬ ‫-אבל תגידי את השם המלא שלך.‬
‫קרול קוהל?‬
‫מעולה! עכשיו תעני‬ ‫בלי להישמע כאילו זו שאלה מכשילה.‬
‫מה?‬ ‫-תעני כאילו שאת מכירה את השם שלך.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫למה את…‬
‫למה את מצלמת את זה?‬
‫אני רוצה לזכור את זה לנצח.‬
‫אני מרגישה שאת צוחקת עליי.‬
‫אלה צילומים משלימים טובים. תמשיכי לאכול.‬
‫קרול קוהל.‬
‫לא, יותר מהר. תעשי הכול בשוט אחד.‬
‫אולי נוכל…‬
‫את מביימת יותר מדי.‬
‫אז מה דעתך עליי כאחותך?‬
‫זה נחמד.‬
‫בחייך. תני לי יותר מזה.‬
‫אני לא יודעת. זה טוב.‬
‫טוב. מה הזיכרון הטוב ביותר שלך ממני?‬
‫כשסלסלת את השיער.‬
‫זה הזיכרון הכי טוב שלך? כמה מביך.‬
‫נראית טוב אז.‬
‫נראיתי כמו ראש דשא ובכיתי שבוע בערך.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫חשבתי שנראית כמו ויטני יוסטון.‬
‫נראה שזה שייך לצבי.‬
‫הן רעילות, לדעתך?‬
‫כנראה.‬
‫מעניין איפה כל האחרים.‬
‫אחרי הלימודים בקולג', שנאת לגור איתי?‬
‫מה?‬ ‫-קדימה, את יכולה לדבר בכנות.‬
‫בכלל לא בילינו יחד.‬
‫לא, זה היה כיף.‬
‫חזרת לגור בבית.‬
‫כן, כי לקוקי היו פשפשים.‬
‫נפטרתי מהם.‬
‫עדיין היו לו פשפשים.‬
‫והוא גם נתקע ביסודות הבית.‬
‫טוב, אני מודה, המקום הזה היה ממש חור.‬
‫פשוט חשבתי שאם נגור יחד אז…‬
‫זה בסדר?‬
‫יש לך שאלות אליי?‬ ‫-אולי.‬
‫זה ממש מרגש! מה?‬
‫למה את מצלמת כל דבר?‬ ‫-חשבתי שאת אוהבת את הסרטונים.‬
‫אני אוהבת אותן. זה פשוט מסקרן אותי.‬ ‫-טוב, אני אוהב לשתף בדברים שאני עושה.‬
‫זה לא בסדר?‬
‫לא.‬
‫פשוט, את עושה הרבה דברים.‬
‫את מבינה?‬
‫היא מדהימה ויפהפייה,‬
‫והיא נמצאת בכל דבר.‬
‫באוויר, בחללים באמצע.‬
‫ובזכותה, בזכות כל מה שהיא עושה,‬
‫אני חושבת שאני יודעת מהי אהבה…‬
‫זוהי קרול קוהל,‬ ‫לשעבר מזכירה בחטיבת ביניים,‬
‫המדברת על ויטני יוסטון.‬
‫אלנה, כבי את זה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫הוא פשוט ברח החוצה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫קרול, אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫מה?‬
‫למה סיפרת לאבא ולאימא שאת גולשת?‬
‫אני יודעת שאת לא גולשת.‬
‫טוב…‬
‫למה שתשקרי בכלל?‬
‫פשוט לא רציתי שהם ידאגו.‬ ‫-בקשר למה?‬
‫אפשר להפסיק? בבקשה?‬
‫אז רגע…‬
‫מה עשית עם הגלשן?‬
‫איזה ילד בשם לוקאס לקח אותו.‬
‫את הגלשן שלך שכתוב עליו "קרול"?‬ ‫-כן.‬
‫הוא אמר שתמורת הגלשן‬ ‫הוא יהפוך אותי למעושנת. אבל לא הבנתי אותו,‬
‫אז פשוט נתתי לו את הגלשן בחינם.‬ ‫-אוי, לא…‬
‫- הקלטה‬ ‫5 באפריל -‬
‫איך את…‬
‫שיט! מישהו יכול ל…‬
‫קרול קוהל.‬
‫יופי.‬
‫סוף סוף.‬
‫אני חושבת שיש כאן נמלים.‬
‫הלוואי שהן היו כלואות כולן.‬
‫אני מצטערת, אבל אני לא סומכת עליהן.‬
‫אלנה, הן מתנהגות כמו פושעים‬ ‫ונמצאות בכל מקום.‬
‫זה מפחיד.‬ ‫אחת מהן יכולה להרים אותך ולקחת אותך.‬
‫נקשיב לקרול דפני קוהל,‬ ‫המדברת על פחדיה מציפורים גדולות.‬
‫אלנה, זה לא מצחיק!‬ ‫הן יכולות לנקר לך את העיניים.‬
‫עוד 6.5 ק"מ.‬
‫הכתפיים שלי מתחילות לכאוב.‬
‫אמרתי לך לא לארוז יותר מדי.‬
‫אני אוהבת להיות מוכנה.‬
‫הבאת רתמה וחבל.‬
‫אני לא יודעת, למקרה.‬
‫לאיזה מקרה?‬
‫משכת בכתפיים הרגע?‬
‫קרול, את מושכת בכתפייך?‬
‫קרול…‬
‫קשה לי למשוך בכתפיים עם התרמיל.‬
‫טוב. מהו זיכרון הילדות המוקדם ביותר שלך?‬
‫את זוכרת את הכלב ההוא?‬
‫איזה כלב? קוקי?‬
‫לא.‬
‫הוא היה כלב שחור.‬
‫כלב שחור? מתי זה היה?‬
‫הייתי בת שבע בערך.‬
‫טוב, אבל מה עם הכלב?‬
‫אני לא יודעת. הוא קצת משונה.‬
‫הכלב היה משונה?‬
‫לא, הזיכרון שלי.‬
‫לא משנה. תשכחי מזה.‬
‫מה?‬
‫ספרי לי!‬
‫טוב.‬
‫אני זוכרת שהכלב לא נהם כלפיי.‬
‫מה?‬
‫הוא לא נהם.‬
‫זיכרון הילדות המוקדם ביותר שלך‬ ‫קשור לכלב שלא נהם כלפייך?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫זה לא זיכרון, קרול.‬
‫אולי זה היה חלום.‬ ‫-טוב. אנחנו נקליט משהו אחר על החלק הזה.‬
‫- המפלים הנסתרים, רכס בלקט‬ ‫אספרנו, מעיין האץ' -‬
‫- המפלים הנסתרים -‬
‫זה לא מוזר?‬
‫מה?‬
‫העובדה שכולנו נמות בקרוב?‬
‫כן.‬
‫טוב. החרטה הכי גדולה.‬
‫טוב, מעכשיו, במקום למשוך בכתפיים,‬ ‫תגידי "משיכת כתפיים".‬
‫משיכת כתפיים.‬
‫מה איתך?‬
‫אני לא יודעת. יש לי מיליון בערך.‬
‫כל הפרויקטים שלא סיימתי,‬
‫העובדה שלא נסעתי לקנקון בקולג',‬ ‫הנישואים שלי,‬
‫האנשים שאני מצטערת שלא שמרתי איתם על קשר,‬
‫אני מתחרטת על השמלות שלא קניתי‬ ‫ועל שלא הערכתי את הזמן שהייתי צעירה,‬
‫אני מתחרטת על שלא ראיתי את סבתא…‬
‫אבל הגעתי לאן שהגעתי בגלל כל אלה, אז…‬
‫מבחינתי… אני מניחה‬ ‫שהייתי צריכה לסרב ליותר דברים.‬
‫אלוהים, קרול.‬
‫מה?‬
‫זה כוכב!‬ ‫-כוכב?‬
‫אלוהים!‬ ‫-כמה הוא שוקל?‬
‫אלוהים!‬ ‫-זה כוכב!‬
‫החוויה המינית הראשונה שלך?‬
‫אין סיכוי.‬ ‫-בחייך!‬
‫לא.‬ ‫-כמה פרועה היא הייתה?‬
‫בחייך!‬ ‫את יודעת שאימא ואבא ישמחו לשמוע את זה.‬
‫את כזו מתחסדת.‬
‫אני לא.‬ ‫-אז תספרי לי.‬
‫טוב, אפילו אכבה את ה…‬
‫הוראס סולינסקי בקולג'.‬
‫בתנוחה מיסיונרית במיטה, עדיין בחזייה.‬
‫השותפה נכנסה.‬
‫לא!‬
‫תרצי לשמוע על החוויה שלי?‬ ‫-לא ממש.‬
‫עשיתי ביד לטראוויס מייקלס בכיתה י'.‬
‫מעולה.‬
‫מה העניין?‬
‫אני רק מנסה להכיר אותך.‬
‫קרול. מה את עושה שם?‬
‫אני לא רוצה להצטלם יותר.‬
‫זה בגלל הוראס סולינסקי?‬
‫תראי, אני מצטערת. אני אפסיק לצלם.‬
‫אלנה!‬
‫את רואה אותם?‬ ‫-לא.‬
‫ישר לפנים.‬
‫נראה שזה רחוק יותר מ-6.5 ק"מ.‬
‫מה היית רוצה לעשות, לו היה לך יותר זמן?‬
‫מה?‬ ‫-אני לא יודעת. לישון?‬
‫טוב. מה היית שמחה לדעת כשהיית צעירה יותר?‬
‫אלנה, בבקשה. אפשר פשוט…‬
‫עוד כמה זמן נלך?‬ ‫-כמעט הגענו.‬
‫אבל אנחנו לא אמורות לשמוע אותם?‬ ‫-רגע, מה?‬
‫את המפלים?‬
‫נשמע אותם. אל תדאגי.‬
‫- קרול‬ ‫ריאיון בלעדי -‬
‫ביום האחרון לחייך, מה תעשי?‬
‫משיכת כתפיים.‬ ‫-בחייך!‬
‫משיכת כתפיים.‬
‫לא כיף איתך, את יודעת?‬
‫הלכנו לאיבוד.‬
‫לא הלכנו לאיבוד.‬
‫אז אם לא היית גולשת, מה היית עושה?‬
‫אלנה! אני לא אוהבת את זה.‬
‫אני עייפה.‬ ‫-את מנסה להתחמק מהשאלה.‬
‫אני לא מנסה להתחמק.‬ ‫-בחייך. מה היית עושה?‬
‫אני רק מנסה לגרום לך להיפתח.‬
‫אני נפתחת.‬
‫איך? אני בקושי מצליחה להוציא ממך משפט.‬
‫את תמיד עושה את זה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫קרול, את תקרעי את התרמיל שלך ככה.‬
‫קרול!‬
‫זה ייפול?‬ ‫-לא, פשוט תניחי משהו שטוח…‬
‫הלכנו לאיבוד.‬ ‫-לא הלכנו לאיבוד.‬
‫הלכנו לאיבוד.‬
‫טוב, הלכנו לאיבוד.‬
‫אופס.‬
‫זוהי קרול קוהל, בת 42, שמתעלמת מאחותה.‬
‫יש לך משהו להוסיף?‬
‫אין תגובה.‬
‫אולי פשוט…‬
‫אני לא מוצאת את היתדות.‬
‫שמתי אותן ב…‬
‫לאיפה הלכת?‬
‫לשום מקום.‬
‫את יכולה להפסיק עם זה עכשיו?‬
‫מספיק.‬ ‫-מה?‬
‫מספיק!‬
‫דברי אליי. מה…‬ ‫-אמרתי "מספיק".‬
‫אני רק מנסה לדבר איתך.‬
‫לא נכון. את משחקת עם המצלמה.‬
‫כן. בגלל שאת לא מדברת איתי.‬
‫למה את חושבת שאני מראיינת אותך בכלל?‬
‫בגלל שאת לא מדברת.‬
‫אני תמיד צריכה לסחוט את זה ממך,‬ ‫אחרת לא היית מספרת לי כלום.‬
‫את תמיד מתגוננת.‬ ‫-את זו שנמצאת מאחורי המצלמה.‬
‫כן, בגלל שאנחנו הולכות למות‬ ‫ואני בכלל לא מכירה אותך.‬
‫תמיד היית כזו.‬ ‫אני אפילו לא מרגישה שאנחנו אחיות.‬
‫אף פעם לא זכיתי להיות חלק מהעולם שלך.‬
‫הייתי צריכה לגרור אותך לאמצע שום מקום‬ ‫כדי לנסות להתקרב אלייך.‬
‫יש לך מושג כמה שזה מטריד?‬
‫אני אפילו לא יודעת מה את עושה, בשם אלוהים.‬
‫יש לך משהו לומר?‬
‫לא. ברור שלא.‬
‫קדימה! כן!‬
‫כל הכבוד!‬
‫- הקלטה‬ ‫6 באפריל -‬
‫היי.‬
‫נוכל לדבר?‬
‫- המפלים הנסתרים 2.4 ק"מ -‬
‫זה בטח היה באזור הזה.‬
‫היי.‬
‫צילמת את זה?‬
‫כן.‬
‫טוב, זהו זה.‬
‫המפלים הנסתרים ביער עמק סבינו.‬
‫נקודת נפילת המים הגבוהה ביותר מעל פני הים‬ ‫בכדור הארץ הצפוני.‬
‫המסע הוא מה שחשוב, כנראה…‬
‫זה עדיין יפהפה.‬
‫כן. לא רע יחסית לכמה סלעים ישנים ושחוקים.‬
‫את יודעת מה קראתי?‬
‫קראתי שהיונים השליליים במפלים‬ ‫יכולים להגביר את רמות הסרוטונין.‬
‫אלנה?‬
‫כן?‬
‫תמיד רציתי לומר…‬
‫מתי שתרצי.‬
‫אני קרול קוהל!‬
‫זה היה הכי טוב!‬
‫אז?‬
‫מה?‬ ‫-בחייך, את יודעת מה.‬
‫ברצינות? לא תספרי לי?‬
‫בחייך.‬
‫טוב.‬
‫הנה זה בא.‬
‫אני הולכת לבניין משרדים ריק ועובדת.‬
‫אני עוזרת אדמיניסטרטיבית‬ ‫במחלקת הנהלת חשבונות.‬
‫אני לא יודעת איך המחלקה עובדת‬ ‫ומה התכלית שלה בכלל.‬
‫לפעמים אני חושבת שאני ממציאה הכול.‬
‫אבל אני אוהבת את זה, וזה משמח אותי.‬
‫אני אוהבת אותך, קרול.‬
‫אני לא יודעת. קשה להסביר את זה.‬
‫נסי.‬
‫מעולם לא פגשתי אדם הבטוח כל כך‬ ‫במה שהוא יכול או לא יכול לעשות.‬
‫היא תמיד עשתה את מה שהיא רצתה.‬
‫אתם יודעים כמה שזה קשה?‬
‫זה פשוט כל כך מגניב בעיניי.‬
‫אני תמיד עושה את מה שכולם עושים.‬
‫איך קוראים לה?‬
‫קרול.‬
‫אני מתחרטת שלא הכרתי אותה טוב יותר.‬
‫היא יודעת איך את מרגישה?‬
‫נשמע שאת צריכה לבלות איתה שם‬ ‫במקום להיות איתנו כאן.‬
‫כן, אולי.‬
‫- הקלטה‬ ‫6 באפריל -‬
‫את מחזיקה?‬
‫כן.‬
‫תפסתי אותך!‬
‫- ספרד -‬
‫- קרול -‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬