2. KAZETTA - A OLDAL
Francia gyorstalpaló. Kettes kazetta, A oldal.
Negyedik fejezet. Társalgási francia.
HÁTRALÉVŐ IDŐ: HAT HÓNAP, 11 NAP
Elnézést! Hol van a legközelebbi mosdó?
Üdvözlöm az édesapádat!
Jó napot! Friss ez az osztriga?
TÉRJ BALRA - BÚZAMEZŐ VÁRJ MEG A TISZTÁSON!
Elnézést! A kanalam piszkos.
Meddig cserélhetem vissza ezt a ruhát?
Carol!
Elena!
Micsoda?
„Hol van a belvárosi metrómegálló?”
Igen!
Oké, szuper!
CAROL ÉS A VILÁGVÉGE
Kapaszkodsz?
MEGÉRKEZETT! JÖVEVÉNY!
BOLDOG KARÁCSONYT!
THAI TIME HÁZHOZ SZÁLLÍTÁS 5% KEDVEZMÉNY
Remélem, kényelmes.
Aludtam rajta párszor, és nem volt túl…
- Mi van? - Semmi. Hiányoztál.
Van pótfogkeféd?
Tudod, az egyik Keppler-kutató beállt egy folkzenekarba.
Hallgatod őket?
Feküdj már le!
Nem. Mondd franciául!
Feküdj le!
Tényleg azt hitted, hogy ezután csak franciául beszélhetsz velem?
A méltóságteljes halál nagyon fontos.
És ez frissen vasalt inggel és stílusos kalappal kezdődik.
ÁPRILIS 4.
ÉLD AZ ÉLETET!
Sziasztok, anya és apa! Kitaláljátok, hol vagyok?
Sziasztok!
Most indulunk a Titkos-vízeséshez a Sabino-kanyoni erdőbe.
Másfél napos túra, és már szörnyen várom!
Te is várod, Carol?
Igen, én is.
Én is izgatottan várom.
Anya, apa, sziasztok!
SABINO-KANYON - PIHENŐHELY CORONADO NEMZETI PARK
Megvan?
Mozoghatsz, nem fotó.
Vigyázz!
Azt hiszem, nem megfelelő…
a bakancsom.
Carol!
Keressünk más utat felfelé!
Gyönyörű, nem?
A víz egy hatalmas földalatti tóba ömlik.
Gyönyörű.
És kristálytiszta.
A 100-as listán ez a 87-ik hely, amit látnod kell a halálod előtt.
Mi…?
És a pihenés hányadik a listán?
Hogy hívnak?
Micsoda?
Hogy hívnak?
Miért?
A kamerának.
- Carol. - Milyen Carol?
- Kohl. - De mondd ki a teljes neved!
Carol Kohl?
Jó! Most mondd úgy, mintha értenéd a kérdést!
- Mi? - Mondd úgy, mintha tudnád a saját neved.
Nem értelek.
Miért…?
Ezt most miért veszed fel?
Örökké emlékezni akarok rá.
Úgy érzem, gúnyolódsz velem.
Jó lesz vágóképnek. Egyél csak!
Carol Kohl.
Gyorsabban! Egy lélegzetvétellel.
Nem lehetne…?
Így már túl megrendezett.
Szóval, milyen érzés, hogy én vagyok a nővéred?
Jó érzés.
Gyerünk! Erőltesd meg magad!
Nem tudom. Jó.
Oké. Mi a kedvenc emléked rólam?
Mikor begöndöríttetted a hajad.
Az a kedvenc emléked? Ez elég kínos.
Pedig jól állt.
Úgy néztem ki, mint egy üvegmosó, és egy hétig bőgtem utána.
Szerintem úgy néztél ki, mint Whitney Houston.
Szerintem szarvas volt.
Mit gondolsz, mérgező?
Valószínűleg.
Vajon miért nincs itt senki?
A főiskola után utáltál velem lakni?
- Mi? - Gyerünk! Légy őszinte!
Nem is lógtunk együtt.
Ugyan, tök jó volt.
- Mégis hazaköltöztél. - Mert Sütike bolhás volt.
De kiirtottam őket!
De nem teljesen.
Ráadásul beszorult a kúszótérbe.
Na jó, igazad van. Az a ház egy lepratelep volt.
De reméltem, ha együtt lakunk…
Jól csinálom?
- Te akarsz kérdezni valamit tőlem? - Talán.
Jaj, ez olyan izgalmas! Mi az?
- Miért veszel fel mindent? - Azt hittem, tetszenek a videók.
Tetszenek. Csak kíváncsi vagyok.
Szeretem megosztani, amit csinálok.
Van valami baj ezzel?
Nincs.
Csak túlzásba viszed.
Érted?
Aha.
Csodálatos nő, és gyönyörű,
és mindenben benne van,
a levegőben, a köztes terekben,
és neki köszönhetően tudom, és abból, amit csinál,
hogy mi a szerelem.
Carol Kohlt látják, volt középiskolai titkárnőt,
amint Whitney Houstonról beszél.
Elena, kapcsold már ki!
Annyira sajnálom!
Kicsúszott véletlenül.
Jézusom!
Carol, kérdezhetek valamit?
Micsodát?
Miért mondtad anyáéknak, hogy szörfözöl?
Tudom, hogy nem.
Miért kell hazudni?
Csak nem akartam, hogy aggódjanak.
Mi miatt?
Nem hagyhatnánk ezt? Légyszi!
Várj!
Mit csináltál a deszkával?
Egy Lucas nevű srácnak adtam.
- A „Carol”-feliratú deszkát? - Igen.
Azt mondta, ad érte zöldet, de nem tudtam, mire céloz.
- Így ingyen nekiadtam. - Jaj, ne!
ÁPRILIS 5.
Hogy kell ezt…?
Bassza meg! Tud valaki…?
Carol Kohl.
Szuper!
Na végre!
Szerintem ezen hangyák vannak.
Bárcsak bezárnák az összeset!
Sajnálom, de nem bízom bennük.
Elena, ezek igazi bűnözők. És mindenhol ott vannak.
Ijesztőek!
Bármikor felkaphatnak és elvihetnek.
Carol Daphne Kohl bevallja, hogy fél a nagytestű madaraktól.
- Hallgassuk meg! - Elena, ez nem vicc.
Ki tudják vájni a szemedet is.
Már csak hat és fél kilométer!
- Fáj a vállam. - Mondtam, hogy ne hozz túl sok cuccot.
Szeretek felkészült lenni.
Minek hoztál hevedert és kötelet?
Nem tudom. Hogy hátha kell.
Oké. De mégis mire kellene?
Most vállat vontál?
Carol, vonogatod a vállad?
Ó, Carol!
Hátizsákkal elég nehéz.
Oké. Mi a legelső gyerekkori emléked?
Emlékszel a kutyára?
Milyen kutyára? Sütikére?
Nem.
Egy fekete kutya volt.
Egy fekete kutya? Mikor volt ez?
Úgy hétéves lehettem.
Oké, és mi van a kutyával?
Nem tudom. Kissé homályos.
Mármint a kutya?
Nem, az emlék.
Bocs. Hagyjuk!
Mi van?
Mondd már el!
Rendben.
Emlékszem, hogy nem morgott rám.
Micsoda?
Nem morgott.
Az az első gyerekkori emléked, hogy valami kutya nem morgott rád?
- Szerintem igen. - Ez nem emlék, Carol.
Lehet, hogy álom volt.
Oké. Ezt letöröljük.
TITKOS VÍZESÉS - BLACKETT-HÁGÓ ESPERERO - HUTCH TAVACSKA
TITKOS VÍZESÉS
Hát nem fura?
Micsoda?
Hogy hamarosan mind meghalunk.
De.
Oké. Mit bánsz a legjobban?
Ezután, ha vállat vonsz, mondd, hogy „váll”.
Váll.
És te mit bánsz?
Nem tudom. Millió dolgot.
Hogy annyi mindent félbehagytam, későn mentem Cancúnba, a házasságomat,
az összes elhanyagolt kapcsolatomat, az összes meg nem vett ruhát,
hogy nem értékeltem az ifjúságomat,
nem jártam a nagyihoz.
De ezek tettek azzá, aki vagyok, szóval…
Talán azt kívánom, bár több mindenre mondtam volna nemet.
Jézusom, Carol!
Mi van?
- Egy bolygó! - Bolygó?
- Te jó ég! - Nehéz?
- A mindenit ! - Egy bolygó!
Legelső szexuális élményed?
- Na ne! - Gyerünk már!
- Nem. - Nagyon vad volt?
Rajta! Tudod, hogy anya és apa nagyon szeretné tudni.
Jaj, olyan prűd vagy!
- Nem igaz. - Akkor mondd el!
Oké, kikapcsolom a…
Horace Solinsky a fősulin.
Misszionárius póz, ágyban, melltartóban.
A szobatárs rájuk nyit. Nem!
- Akarod tudni az enyémet? - Nem, nem igazán.
Tizedikben egyszer kivertem Travis Michaelsnek.
Remek.
Miért olyan nagy ügy?
Csak meg akarlak ismerni.
Carol! Mit bujkálsz ott hátul?
Nem akarok rajta lenni több videón!
Horace Solinsky a gond?
Oké, sajnálom.
Abbahagyom a filmezést.
Elena!
- Látod őket? - Nem.
Pont előttünk.
Ez hosszabb hat és fél kilométernél.
Mi az, amire több időt szeretnél?
- Mi? - Nem tudom. Alvásra?
Jó, akkor… Mi az, amiről sajnálod, hogy nem tudtad fiatalkorodban?
Elena, kérlek! Nem hagynád…?
- Messze van még? - Már majdnem ott vagyunk.
- De nem kéne már hallanunk? - Micsodát?
A vízesést.
Mindjárt halljuk, nyugi!
Az életed utolsó napján mit fogsz csinálni?
- Váll. - Gyerünk!
Váll.
Uncsi vagy, tudod?
Eltévedtünk.
Nem tévedtünk el.
Szóval, ha nem szörföztél, akkor mivel töltötted az időt?
Elena! Nem tetszik ez az egész.
- Fáradt vagyok. - Ki akarsz bújni a kérdés alól.
Nem igaz.
Gyerünk! Mit csináltál mostanában?
Csak szeretném, ha megnyílnál.
Megnyíltam.
Tényleg? Minden szót úgy kell kipréselni belőled.
Mindig ezt csinálod.
Ezt hogy érted?
Carol, így ki fog szakadni a zsákod.
Carol!
- Kiesnek a cuccaim? - Nem, csak tégy oda valami lapos…
- Eltévedtünk. - Nem igaz.
De igen.
Na jó, eltévedtünk.
Hoppácska!
Ő itt a 42 éves Carol Kohl, aki nem hajlandó hozzászólni a nővéréhez.
Van mondanivalód?
Nincs megjegyzés.
Megtennéd, hogy…?
Nem találom a szögeket.
Betettem a…
Hol voltál?
Sehol.
Eltennéd a kamerát?
- Fejezd be! - Mit?
Fejezd be!
- Beszélj velem! - Azt mondtam: „Fejezd be!”
Csak próbálok beszélgetni veled.
Nem igaz. A kamerával játszol.
Igen. Mert nem beszélsz velem.
Szerinted egyáltalán miért faggatlak?
Mert nem beszélsz.
Mindent úgy kell kihúzni belőled, különben nem mondasz semmit.
- Mindig falakat emelsz. - Te videózol állandóan.
Igen, mert meg fogunk halni, és nem is ismerlek.
Mindig ilyen voltál. Mintha nem is lennénk nővérek.
Sosem leszek része a világodnak.
El kellett hogy cipeljelek a semmi közepére,
hogy közel kerüljek hozzád.
Van fogalmad, milyen rosszul esik ez?
Az ég szerelmére, azt sem tudom, mit csinálsz!
Mondanál valamit?
Nem. Hát persze.
Rajta! Ez az!
Bravó!
ÁPRILIS 6.
Yannick, tegnap este olyan hülyén viselkedtem!
Hiányzol, drágám!
Szia!
Beszélhetnénk?
Valahol itt kellett lennie.
Helló!
Ezt lefilmezted?
Aha.
Hát, itt is vagyunk.
Ez a Titkos vízesés a Sabino-kanyoni erdőben.
Az északi félteke legmagasabb földfelszíni vízesése.
Gondolom, az út miatt van.
Tényleg nagyon gyönyörű.
Igen. Nem rossz egy halom öreg, szél koptatta sziklától.
Tudod, mit olvastam?
A vízesések negatív töltésű ionjai növelhetik a szerotoninszintet.
Elena!
Igen?
Csak azt akartam mondani…
Amikor készen állsz.
Carol Kohl vagyok!
Jaj, ez eddig a legszebb!
Szóval?
- Mi az? - Gyerünk, tudod te.
Komolyan? Nem fogod elmondani?
Kérlek!
Rendben.
Akkor elmondom.
Eljárok dolgozni egy üres irodaházba.
Adminisztratív asszisztens vagyok a könyvelési osztályon.
Nem tudom, hogy működik, vagy hogy egyáltalán miért van ott.
Néha úgy érzem, kitalálom az egészet.
De szeretem, és boldoggá tesz.
Szeretlek, Carol!
Nem is tudom. Nehéz elmagyarázni.
Próbáld meg!
Senkit nem ismerek, aki ennyire tisztában lenne a határaival.
Mindig a saját feje után ment.
Tudjátok, ez milyen nehéz?
Egyszerűen csodálom érte.
Én mindig azt teszem, amit mindenki.
Hogy hívják?
Carol!
Sajnálom, hogy nem sikerült jobban megismernem.
És ő tudja, hogyan érzel?
Úgy tűnik, inkább vele kéne lenned, nem pedig velünk.
Igen, talán.
ÁPRILIS 6.
Kapaszkodsz?
Igen.
Nem engedlek el!
A feliratot fordította: Györfi Rita
SPANYOLORSZÁG