‎CASETA A II-A, PARTEA A
‎Învățarea limbii franceze. ‎Caseta a II-a, partea A.
‎Capitolul 4: Franceza conversațională.
‎MAI SUNT ȘASE LUNI ȘI 11 ZILE
‎Scuzați-mă, ‎unde sunt cele mai apropiate toalete?
‎Complimentele mele tatălui tău.
‎Bună! Stridiile sunt proaspete?
‎STÂNGA. CÂMP DE GRÂU. ‎500 M NORD PÂNĂ LA LUMINIȘ.
‎Scuzați-mă, lingura mea e murdară.
‎Care sunt condițiile de returnare ‎pentru această rochie?
‎Carol!
‎Elena!
‎Ce?
‎„Unde e stația de metrou ‎din centrul orașului?”
‎Da!
‎Bine, super!
‎CAROL ȘI VIAȚA APOCALIPTICĂ
‎Te ții?
‎A VENIT! BEBELUȘ. CRĂCIUN FERICIT!
‎Sper că e comodă.
‎Am dormit pe ea de câteva ori, ‎nu era prea…
‎- Ce? ‎- Nimic. Mi-a fost dor de tine.
‎Ai încă o periuță de dinți?
‎Cică un savant care studiază Keppler ‎e într-o trupă de folk.
‎Le-ai auzit muzica?
‎Culcă-te!
‎Nu. Spune în franceză!
‎Culcă-te!
‎Nu pot să cred că ai învățat franceză ‎ca să poți vorbi cu mine!
‎Demnitatea e indispensabilă când mori.
‎Și începe cu o cămașă bine călcată ‎și o pălărie elegantă.
‎SE ÎNREGISTREAZĂ. 4 APRILIE
‎Bună, mamă și tată! Ghiciți unde sunt!
‎Bună!
‎Ne pregătim să vizităm Cascada Ascunsă ‎din pădurea Sabino Canyon!
‎E o drumeție de o zi și jumătate. ‎Sunt tare încântată!
‎Și tu, Carol?
‎Da, și eu.
‎Și eu sunt încântată.
‎Bună, mamă și tată!
‎ZONA DE AGREMENT SABINO CANYON ‎PĂDUREA NAȚIONALĂ CORONADO
‎Ai filmat?
‎Poți să te miști! Nu e poză.
‎Ai grijă!
‎Nu am încălțămintea…
‎potrivită.
‎Carol!
‎Hai să găsim altă cale să urcăm!
‎E frumoasă, nu?
‎Apa cade într-un mare bazin, la poale.
‎E superbă.
‎Și limpede precum cristalul.
‎E pe poziția 87 din o sută de locuri ‎de văzut înainte să mori.
‎Pe ce…
‎Pe ce poziție e statul jos?
‎Cum te cheamă?
‎Ce?
‎Cum te cheamă?
‎- De ce? ‎- Pentru cameră.
‎- Carol. ‎- Carol și mai cum?
‎- Kohl. ‎- Dar spune-ți tot numele!
‎Carol Kohl?
‎Super! Dar zi-l ‎ca și cum nu e întrebare-capcană.
‎- Poftim? ‎- Spune-l ca și cum știi cum te cheamă.
‎Nu înțeleg.
‎De ce…
‎De ce filmezi asta?
‎Vreau să-mi amintesc pentru totdeauna.
‎Mi se pare că faci mișto de mine.
‎Sunt cadre bune de ilustrație. ‎Mănâncă mai departe!
‎Carol Kohl.
‎Nu, mai repede. Zi-l pe tot odată.
‎Putem…?
‎Îmi dai prea multe indicații.
‎Cum e să mă ai pe mine drept soră?
‎E plăcut.
‎Haide! Trebuie să-mi spui mai mult.
‎Nu știu. E bine.
‎Bine. Care e amintirea ta preferată ‎cu mine?
‎Când ți-ai făcut părul permanent.
‎Asta e amintirea ta preferată? Ce jenant!
‎Îți stătea bine.
‎Arătam ca un boschet ‎și am bocit vreo săptămână.
‎Nu știu, mie mi se părea ‎că semeni cu Whitney Houston.
‎Cred că e de cerb.
‎- Crezi că-s otrăvitoare? ‎- Probabil.
‎Mă întreb unde e toată lumea.
‎Așa-i că nu ți-a plăcut deloc ‎să locuiești cu mine după facultate?
‎- Poftim? ‎- Haide! Poți fi sinceră.
‎- Nici nu făceam nimic împreună. ‎- Ba nu, era distractiv.
‎- Te-ai mutat înapoi acasă. ‎- Fiindcă Cookie avea purici.
‎L-am scăpat de ei.
‎Ba mai avea.
‎Și a rămas blocat în spațiul tehnic.
‎Bine, recunosc. ‎Casa aia era o dărăpănătură.
‎Dar credeam că locuind împreună…
‎Așa trebuie?
‎- Ai întrebări pentru mine? ‎- Poate.
‎Ce interesant! Ce anume?
‎- De ce-ți place să filmezi tot? ‎- Credeam că-ți plac casetele.
‎Îmi plac. Sunt doar curioasă.
‎Îmi place să arăt ce fac.
‎E vreo problemă cu asta?
‎Nu.
‎Numai că faci multe.
‎Știi?
‎E extraordinară și frumoasă
‎și pătrunde peste tot, ‎în aer, în spațiile goale.
‎Și prin ea, prin ceea ce face,
‎cred că știu ce e iubirea…
‎Carol Kohl, fostă secretară ‎de școală gimnazială,
‎vorbind despre Whitney Houston.
‎Elena, oprește-o!
‎Îmi pare rău!
‎A ieșit singură.
‎Doamne!
‎Carol, pot să te întreb ceva?
‎Ce?
‎De ce le-ai zis părinților ‎că faci surfing?
‎Știu că nu faci.
‎Și… de ce să minți?
‎Nu voiam să-și facă griji.
‎De ce să-și facă griji?
‎Putem să nu facem asta? Te rog!
‎Stai așa!
‎Ce ai făcut cu placa?
‎E la un puști, Lucas.
‎- Placa ta pe care scrie „Carol”? ‎- Da.
‎A zis că-mi dă un cui pe ea, ‎dar nu știam ce înseamnă asta.
‎- Așa că i-am dat-o gratis. ‎- Nu!
‎SE ÎNREGISTREAZĂ. 5 APRILIE
‎E foarte frumos, nu-i așa?
‎Pe curând, Yannick!
‎Cum se…?
‎Rahat! Poate cineva să…?
‎Carol Kohl.
‎Bine!
‎În sfârșit!
‎Cred că sunt furnici pe ăsta.
‎Aș vrea să fie toate închise.
‎Îmi pare rău, dar n-am încredere în ele.
‎Elena, se poartă ca niște infractori ‎și sunt peste tot.
‎E înfricoșător. Te pot înșfăca și răpi.
‎Carol Daphne Kohl vorbește despre frica ei ‎de păsări mari. S-o ascultăm!
‎Elena, nu glumesc! Pot să-ți scoată ochii.
‎Încă 6,5 kilometri!
‎- Încep să mă doară umerii. ‎- Ți-am zis să nu iei multe cu tine.
‎Îmi place să fiu pregătită.
‎Ți-ai adus ham și frânghie.
‎Nu știu, în caz de nevoie.
‎În caz de ce nevoie?
‎Ai ridicat din umeri?
‎Carol, ridici din umeri?
‎Carol!
‎E greu, cu rucsacul în spate.
‎Bun. Care e cea mai veche amintire a ta?
‎Ții minte câinele ăla?
‎Ce câine? Cookie?
‎Nu.
‎Era un câine negru.
‎Un câine negru? Când era asta?
‎Aveam vreo șapte ani.
‎Bine, dar ce făcea?
‎Nu știu. E în ceață.
‎Câinele era în ceață?
‎Nu, amintirea.
‎Scuze, las-o baltă!
‎Ce?
‎Spune-mi!
‎Bine.
‎Îmi amintesc că nu mă mârâia.
‎Poftim?
‎Nu mârâia.
‎Prima ta amintire e că un câine ‎pe care nu ți-l amintești nu te mârâia?
‎- Cred că da. ‎- Asta nu-i amintire, Carol.
‎Se poate să fi fost vis.
‎Gata, ștergem bucata asta.
‎CASCADA ASCUNSĂ, CREASTA BLACKETT, ‎ESPERERO, IAZUL LUI HUTCH
‎CASCADA ASCUNSĂ
‎- Nu e ciudat? ‎- Ce anume?
‎Că o să murim toți în curând?
‎Da…
‎Bine. Cel mai mare regret.
‎De acum înainte, ‎spune când ridici din umeri.
‎Ridic din umeri.
‎Dar al tău?
‎Nu știu. Cred că am un milion.
‎Proiectele abandonate,
‎că n-am fost la Cancún ‎în facultate, căsnicia,
‎oamenii cu care n-am ținut legătura, ‎rochiile pe care nu mi le-am luat,
‎că n-am apreciat tinerețea în tinerețe, ‎că n-am fost s-o văd pe bunica.
‎Dar așa am ajuns unde sunt, așa că…
‎Eu aș vrea ‎să fi refuzat mai multe lucruri.
‎Doamne, Carol!
‎Ce?
‎- E o planetă! ‎- O planetă?
‎- Doamne! ‎- Cât cântărește?
‎- E o planetă! ‎- Doamne!
‎Prima experiență sexuală!
‎- Nici nu mă gândesc. ‎- Haide!
‎- Nu. ‎- Cât de mișto a fost?
‎Haide! Știi că ai noștri ar vrea să știe.
‎Ce pudică ești!
‎- Nu sunt. ‎- Atunci spune-mi!
‎Uite, închid și…
‎Cu Horace Solinsky, în facultate.
‎Poziția misionarului, în pat, ‎cu sutienul pe ea.
‎Intră colegul de cameră. Nu!
‎- Vrei s-o știi pe a mea? ‎- Nu, nu prea.
‎I-am făcut o labă lui Travis Michaels ‎în clasa a X-a.
‎Super!
‎Ce mare scofală?
‎Încerc doar să te cunosc.
‎Carol! Ce faci acolo?
‎Nu vreau să mă mai filmezi.
‎E din cauza lui Horace Solinsky?
‎Uite, îmi pare rău! N-o să mai filmez.
‎Elena!
‎- Le vezi? ‎- Nu.
‎Drept în față.
‎Nu par să fie doar 6,5 kilometri.
‎Pentru ce ți-ai dori să ai mai mult timp?
‎- Ce? ‎- Nu știu, să dorm?
‎Bine. Atunci, ce ți-ai dori să fi știut ‎când erai mai tânără?
‎Elena, te rog! Putem să…?
‎- Cât mai durează? ‎- Aproape am ajuns.
‎- Dar n-ar trebui s-o auzim? ‎- Ce?
‎Cascada!
‎O vom auzi, nicio grijă!
‎„Ce o să faci în ultima ta zi?”
‎- Ridic din umeri. ‎- Haide!
‎- Ridic din umeri. ‎- Nu ești amuzantă deloc, știi?
‎- Ne-am rătăcit. ‎- Nu ne-am rătăcit.
‎Dacă n-ai făcut surfing, ce ai făcut?
‎Elena, nu-mi place chestia asta.
‎- Sunt obosită. ‎- Încerci să eviți întrebarea.
‎Ba nu!
‎Haide! Ce ai făcut?
‎Încerc doar să te fac să te deschizi.
‎Asta fac.
‎Cum? Abia scot o propoziție de la tine.
‎Întotdeauna faci așa!
‎Ce înseamnă asta?
‎Carol, o să-ți rupi rucsacul așa!
‎Carol!
‎- O să cadă? ‎- Nu, pune ceva plat…
‎- Ne-am rătăcit. ‎- Ba nu.
‎Ba da!
‎Bine, ne-am rătăcit.
‎Ups!
‎Iat-o pe Carol Kohl, de 42 de ani, ‎refuzând să vorbească cu sora ei.
‎Ai ceva de adăugat?
‎Nu comentează.
‎Vrei să…
‎Nu găsesc bețele.
‎Le-am pus în…
‎Unde ai fost?
‎Nicăieri.
‎Poți să nu faci asta acum?
‎- Încetează! ‎- Ce?
‎Încetează!
‎- Vorbește cu mine! Ce e…? ‎- Am zis să încetezi!
‎Vreau doar să vorbesc cu tine!
‎Ba nu! Te joci cu camera.
‎Da, fiindcă nu vrei să vorbești cu mine.
‎De ce crezi că te intervievez?
‎Fiindcă tu nu vorbești.
‎Întotdeauna trebuie să te trag de limbă, ‎altfel nu-mi spui nimic.
‎- Întotdeauna ridici un zid. ‎- Tu ești în spatele camerei.
‎Da, fiindcă o să murim ‎și nici măcar nu te cunosc!
‎Întotdeauna ai fost așa. ‎Parcă nici nu suntem surori.
‎Nu mă incluzi niciodată în lumea ta.
‎A trebuit să te târăsc în pustietate ‎ca să încerc să mă apropii de tine.
‎Ai idee cât de supărător este?
‎Nici nu știu ce faci, ‎pentru numele lui Dumnezeu!
‎Ai ceva de zis?
‎Nu, bineînțeles că nu.
‎Fă-o! Da!
‎Bravo!
‎SE ÎNREGISTREAZĂ. 6 APRILIE
‎Yannick, m-am purtat ca o proastă aseară.
‎Mi-e dor de tine, dragul meu!
‎Bună!
‎Putem vorbi?
‎Pe aici trebuie să fi fost.
‎Bună!
‎L-ai filmat?
‎Da.
‎Ei bine, iat-o!
‎Cascada Ascunsă din pădurea Sabino Canyon.
‎Cea mai înaltă cascadă ‎din emisfera nordică.
‎Probabil contează drumul.
‎E foarte frumos, totuși.
‎Da. Nu-i rău, ‎pentru niște stânci vechi și erodate.
‎Știi ce am citit?
‎Că ionii negativi din cascade ‎pot crește nivelul de serotonină.
‎- Elena? ‎- Da?
‎Voiam să spun doar…
‎Când ești tu gata.
‎Sunt Carol Kohl!
‎E cea mai bună de până acum!
‎Deci?
‎- Ce? ‎- Haide, știi tu ce.
‎Serios? N-ai de gând să-mi spui?
‎Haide!
‎Bine…
‎Uite!
‎Merg într-o clădire de birouri goală ‎și lucrez.
‎Sunt asistentă administrativă ‎la un departament de contabilitate.
‎Nu știu cum funcționează ‎sau de ce există măcar.
‎Uneori cred că e doar în mintea mea.
‎Dar îmi place și mă face fericită.
‎Te iubesc, Carol!
‎Nu știu, e greu de explicat.
‎Încearcă!
‎N-am cunoscut pe nimeni atât de sigur ‎de ce poate și nu poate face.
‎Întotdeauna a făcut ce a tăiat-o capul. ‎Știți ce greu e?
‎Mi se pare așa de tare!
‎Eu fac totdeauna ce fac ceilalți.
‎Cum o cheamă?
‎Carol.
‎Îmi pare rău că n-am cunoscut-o mai bine.
‎Ea știe ce simți?
‎Mi se pare că ar trebui să fii cu ea, ‎în loc să fii aici, cu noi.
‎Da, poate.
‎SE ÎNREGISTREAZĂ. 6 APRILIE
‎Te ții?
‎Da.
‎Te țin.
‎SPANIA
‎Subtitrarea: Georgeta Huzum