КАСЕТА 2 — СТОРОНА A
«Вивчення французької». Касета 2, сторона A.
Розділ 4. Розмовна французька.
ЗАЛИШИЛОСЬ 6 МІСЯЦІВ ТА 11 ДНІВ
Перепрошую. А де найближчий туалет?
Мої компліменти вашому батькові.
Вітаю. Ці устриці свіжі?
ПОВЕРНИ НАЛІВО — ПШЕНИЧНЕ ПОЛЕ ПРОЙДИ 500 М НА ПІВНІЧ, ЧЕКАЙ
Перепрошую. Моя ложка брудна.
Яка політика обміну цієї сукні?
Керол!
Елено!
Що?
«Де в центрі станція метро?»
Так!
Чудово!
КЕРОЛ
Тримаєшся?
ВОНА ТУТ! — НЕМОВЛЯ! — ЩАСЛИВОГО РІЗДВА!
Сподіваюся, тобі зручно.
Я кілька разів спала на ньому. Він не дуже…
-Що? -Нічого. Скучила за тобою.
У тебе є ще одна щітка?
Чула, один з науковців, що вивчав Кеплер, почав грати в групі.
Чула їхню музику?
Лягай спати!
Ні. Скажи це французькою.
Лягай спати.
Не можу повірити, що ти вчила французьку, щоб говорити зі мною.
Кожен має померти з гідністю.
Почніть з випрасуваної сорочки та стильного капелюха.
ЗАПИС 4 КВІТНЯ
Привіт, мамо й тату! Угадайте, де я?
Привіт!
Ми відвідаємо приховані водоспади у лісі каньйону Сабіно!
Похід на півтора дня. Я така рада.
А ти, Керол?
Так, я теж.
Я теж дуже рада.
Привіт, мамо, тату.
ТУРИСТИЧНА ЗОНА КАНЬЙОНУ САБІНО ЛІСОВИЙ ЗАПОВІДНИК КОРОНАДО
Зняла?
Можеш рухатися! Це не фото.
Обережно!
Це взуття
не підходить.
Керол!
Знайдімо інший шлях нагору.
Гарна, еге ж?
Вода стікає в цей величезний басейн унизу.
Вона дуже гарна.
І кристально чиста.
Це місце 87 в списку 100 місць, які варто відвідати перед смертю.
Що?
А на якому місці простий відпочинок?
Як тебе звати?
Що?
Як тебе звати?
Чому питаєш?
Для запису.
-Керол. -Керол хто?
-Кол. -Скажи повністю.
Керол Кол?
Чудово! А тепер скажи так, ніби не остерігаєшся.
-Що? -Скажи так, як зазвичай би сказала.
Я не розумію.
Навіщо…
Навіщо ти це знімаєш?
Я хочу запам'ятати це назавжди.
Мені здається, ти знущаєшся з мене.
Гарні додаткові кадри. Їж далі.
Керол Кол.
Ні, швидше. Кажи одним подихом.
Можна…
Ти забагато знімаєш.
Як тобі бути моєю сестрою?
Гарно.
Годі тобі. Скажи більше.
Не знаю. Це добре.
Гаразд. А який твій улюблений спогад про мене?
Коли ти зробила звивисте волосся.
Це твій улюблений спогад? Це ж просто жахливо.
Тобі личило.
Я була схожою на декоративну рослину й проплакала тиждень.
Не знаю. Мені ти нагадувала Вітні Г'юстон.
Думаю, це оленячі.
Вони отруйні?
Можливо.
Цікаво, де всі інші.
Після коледжу тобі не подобалося жити зі мною?
-Що? -Ну ж бо. Кажи як є.
Ми й не тусувалися разом.
Ні, було весело.
-Ти повернулася додому. -Так, бо в Печивка були блохи.
Я вивела їх.
Не всіх.
До того ж він тоді застряг, мала дістати.
Гаразд. Визнаю. Ми жили в дірі.
Але я думала, що жити разом…
Правильно?
-Маєш якісь запитання? -Можливо.
О, чудово! Які?
-Навіщо ти все записуєш? -Думала, тобі подобаються ці відео.
Так і є. Просто цікаво.
Я люблю ділитися тим, що роблю.
Це погано?
Ні.
Просто ти багато знімаєш.
Розумієш?
Ага.
Вона дивовижна і прекрасна,
її енергетика всюди:
у повітрі, у всіх закутках.
І через неї, через те, що вона робить, здається, я розумію, що таке любов…
Це Керол Кол, колишня секретарка в середній школі.
Говорить про Вітні Г'юстон.
Елено, вимкни камеру.
Вибач, будь ласка.
Не змогла втримати.
Боже мій.
Керол, можна тебе дещо спитати?
Що?
Навіщо ти сказала батькам, що займаєшся серфінгом?
Я знаю, що ні.
Ну…
Навіщо брехати?
Не хотіла, щоб вони хвилювалися.
Через що?
Закриємо тему, гаразд? Будь ласка?
Чекай.
А що ти зробила з дошкою?
Вона в малого, на ім'я Лукас.
-Дошка з надписом «Керол»? -Так.
Він сказав, що дасть жмихнути за неї, але я не зрозуміла його,
тож віддала просто так.
О ні.
ЗАПИС 5 КВІТНЯ
Як ти…
Дідько! Може хтось…
Керол Кол.
Добре.
Нарешті.
Здається, тут повзають мурахи.
Краще б їх усіх закрили в клітці.
Вибач, але я їм не довіряю.
Елено, вони поводяться, як злочинці. І вони всюди.
Це страшно. Тебе можуть просто викрасти.
Керол Дафні Кол розповідає про страх перед великими пташками. Слухаємо.
Елено, це не жарт. Вони можуть виклювати очі.
Ще шість кілометрів.
Мені вже болять плечі.
Казала не брати багато.
Я люблю бути готовою до всього.
Ти взяла ремені й мотузку.
Про всяк випадок.
Гаразд, а що може статися?
Ти знизала плечима?
Керол, ти знизуєш плечима?
О, Керол.
Це важко робити з рюкзаком.
Гаразд. Який твій найперший спогад з дитинства?
Пам'ятаєш того пса?
Якого? Печивка?
Ні.
Ні, то був чорний пес.
Чорний пес? Коли це було?
Мені було десь сім.
Гаразд, і що там із псом?
Не знаю. Як у тумані.
Пес був у тумані?
Ні, спогади як у тумані.
Вибач. Забудь.
Що?
Розповідай!
Добре.
Пам'ятаю, що він не гарчав на мене.
Що?
Він не гарчав.
Твій найперший спогад — це пес, який ніколи не гарчав на тебе?
Думаю, так.
Це не спогад, Керол.
Може, це був сон.
Гаразд. Перезнімемо.
ПРИХОВАНІ ВОДОСПАДИ, ХРЕБЕТ БЛЕКЕТА ЕСПЕРЕРО, БАСЕЙН ГАТЧА
ПРИХОВАНІ ВОДОСПАДИ
Хіба не дивно?
Що?
Що ми всі скоро помремо.
Так.
Добре. Про що найбільше жалкуєш?
Коли знизуєш плечима, кажи: «Знизую плечима».
Знизую плечима.
А ти?
У мене мільйон речей, про які шкодую.
Я не доробила купу проєктів,
не поїхала в Канкун у коледжі, невдало вийшла заміж,
втратила зв'язки з багатьма людьми, не купила купу суконь,
не цінувала свої молоді роки,
не бачилася з бабусею.
Але я та, хто я є через це все, тож…
Я шкодую про те, що недостатньо казала ні.
Боже, Керол.
Що?
-Це планета! -Планета?
-Боже! -Скільки важить?
-Боже! -Це планета!
Перший сексуальний досвід?
-Не скажу. -Годі тобі!
-Ні. -Наскільки було класно?
Ну ж бо! Батьки хотіли б послухати.
От святько.
-Ні. -То розкажи мені.
Я навіть вимкну…
З Горасем Солінським у коледжі.
Місіонерська поза, бюстгальтер не знятий.
Заходить сусідка.
Ні!
-Хочеш послухати про мій досвід? -Ні, не дуже.
У десятому класі я помастурбувала Тревісу Майклзу.
Чудово.
Що тут такого?
Я лише хочу дізнатися про тебе більше.
Керол. Що ти там робиш?
Не хочу, щоб мене знімали.
Це через Гораса Солінського?
Слухай, вибач. Я перестану знімати.
Елено!
-Бачиш їх? -Ні.
Вони прямо отам.
Ми наче пройшли більше, ніж шість кілометрів.
На що, думаєш, не вистачило часу?
-Що? -Не знаю. На сон?
Гаразд, а що хотіла б знати, коли була молодшою?
Елено, прошу. Можеш…
-Скільки ще йти? -Ми майже на місці.
-Хіба ми не повинні чути їх? -Чекай, кого?
Водоспади?
Почуємо. Не хвилюйся.
Що робитимеш у свій останній день?
-Знизую плечима. -Годі тобі!
Знизую плечима.
Ти нудна, знаєш?
Ми загубилися.
Ми не загубилися.
Якщо ти не займалася серфінгом, то що робила?
Елено? Мені це не подобається.
-Я втомилася. -Ти уникаєш питання.
Ні.
Годі тобі. Що ти робила?
Я просто хочу, щоб ти відкрилася.
Я відкрита.
Яким боком? З тебе і речення не витягнеш.
От завжди ти так.
Ти про що?
Керол, ти так порвеш рюкзака.
Керол!
-Речі так випадуть? -Ні, просто підклади щось пласке…
-Ми заблукали. -Не заблукали.
Заблукали.
Добре, заблукали.
Лишенько.
Це Керол Кол, 42 роки. Мовчки ігнорує свою сестру.
Є що додати?
Без коментарів.
Можеш, будь ласка…
Не можу знайти кілочки.
Я поклала їх…
Куди ти ходила?
Нікуди.
Можеш зараз не знімати?
-Припини. -Що?
Годі!
-Поговори зі мною. -Я сказала годі.
Я просто хочу поговорити з тобою.
Ні, неправда. Ти граєшся з камерою.
Так. Бо ти не говориш зі мною.
Чому, гадаєш, я взагалі опитую тебе?
Бо ти не говориш.
Я завжди маю витягувати з тебе слова. Інакше ти мені нічого не скажеш.
-Ти завжди ставиш стіну. -Це ти в нас із камерою.
Бо ми помремо, а я навіть нічого про тебе не знаю.
Ти завжди була такою. Ніби ми навіть не сестри.
Я ніколи нічого про тебе не знала.
Мені довелося витягувати тебе у Богом забуте місце, щоб зблизитися.
Ти хоч розумієш, наскільки це засмучує?
Заради Бога, я навіть не знаю, чим ти займаєшся.
Є що сказати?
Ні. Звісно, ні.
Уперед! Так!
Браво!
ЗАПИС 6 КВІТНЯ
Агов.
Поговоримо?
Мають бути десь тут.
Привіт.
Зняла?
Так.
Ну, ось і вони.
Приховані водоспади лісу в каньйоні Сабіно.
Найвищий надземний водоспад у Північній півкулі.
Ну, уся краса в подорожі.
Тут все одно дуже гарно.
Так. Непогано для старих, роз'їдених ерозією скель.
Знаєш, що прочитала?
Що негативно заряджені йони тут можуть підвищувати рівень серотоніну.
Елено?
Так?
Я хотіла сказати, що…
Коли завгодно.
Я — Керол Кол!
Це поки найкраща спроба.
І що?
-Що? -Ти знаєш що.
Серйозно? Ти мені не скажеш?
Ну ж бо.
Добре.
Слухай.
Я ходжу в пусту офісну будівлю й працюю там.
Я — секретарка-рефрент у бухгалтерії.
Я не знаю, чому і як він працює.
Інколи я думаю, що я його вигадала.
Але мені там подобається. Я щаслива там.
Я люблю тебе, Керол.
Не знаю. Важко пояснити.
Спробуй.
Я ще не зустрічала таких упевнених у своїх можливостях людей.
Вона завжди йшла своїм шляхом. Знаєте, як це важко?
Гадаю, це дуже круто.
Я завжди роблю те, що роблять інші.
Як її звати?
Керол.
Я шкодую, що не знала її краще.
Вона знає, що ти відчуваєш?
Здається, краще тобі побути з нею, а не тут, з нами.
Так, можливо.
ЗАПИС 6 КВІТНЯ
Ти тримаєшся?
Так.
Знімаю.
Переклад субтитрів: Володимир Савельєв
ІСПАНІЯ
КЕРОЛ