-Er I klar? -Jeg er klar!
Igen?
Denne gang skal vi have den!
Åh, Carol Carol
Åh, Carol Lad ham ikke stjæle dit hjerte
OPTAGELSE
Jeg lærer at danse Om det så tager hele natten og dagen
Stig ind i min bil Så vi kan køre af sted
Jeg kender et lille sted hvor vi kan hoppe og skrige
Det er ikke langt fra hovedvejen Bare en lille køretur
Du parkerer bilen udenfor Og går ind
En sød lille sag tager din hat Du takker hende pænt
Og hver gang du når frem Er stedet pakket
Åh, Carol Carol
Lad ham ikke stjæle dit hjerte
Jeg lærer at danse Om det så tager hele natten og dagen
-Diskret, velcro og blød. -Hvordan føles den om håndleddet?
Som at stikke hånden ned i en sofa. Den har ændret mit liv.
Tænker I nogensinde på de andre her?
-Ikke rigtig. -Jeg kom over det.
Det er underligt, at vi ikke kender folks navne.
Før du kom, troede jeg, at Luis hed Roy.
Roy? Det kan jeg godt lide.
Men hvordan kan man kende nogen uden et navn?
-Hvad troede du, jeg hed? -Jeg tænkte ikke på det.
Du var bare den intense, sorte dame, der kører mig på arbejde.
Folk er her bare for at arbejde.
Ja, men jeg ville ønske, jeg vidste, hvem de var.
Glem det dog.
Hører du? Lad det ligge.
Donald.
Patricia.
PERSONALEOPLYSNINGER A-C
Davey.
Gloria.
Miguel.
Jennifer.
Heather.
Howard.
Eleanor, men jeg foretrækker Ellie.
Tak, Nicholas.
Nicholas Prestwich.
Godmorgen, Mark.
Går det godt, Jennifer?
Te, Tom?
Kaffe.
Vent, hvad?
Hej, Amanda.
Hvordan går det, Brian?
Hej, Casey.
Godmorgen… Monica?
Anthony, John, Margaret, Ashley.
-Hvordan… -Tyler, Barb.
Jason, Caryn, Ernie, Emily, Davey, Michelle.
Hvad har du der, Lisa?
En myslibar?
-Sharon. -Hvad…
Joshua.
Andrew.
Sandra. Edward.
Caroll, ikke?
Jeg hedder Carol.
Carol?
Carol.
-Hej, Mike. -Hvordan…
Hvordan har din kone, Stacy, og dine to små drenge, Jake og Frank, det?
Mister…
Ja, for helvede!
Sarah.
Vanessa.
Francine.
Doris, Jalil, Paulette, Amaya, Suzette.
Leonard, Jasmine, Worrel, Doug.
Petey.
-Hej, Donna. -Hvad har du gang i?
Hvad?
Det ved du godt.
Hej, Jocelyn.
Carol.
Hvad?
Terry, Terry, Terry,
Terry, Terry, Terry.
Vi ses i morgen, Amanda.
Farvel, Brian. Hav en god aften, Luis.
Donna.
Tim, Joe.
Alyssa, James, Kathy.
-Manager. -Manager.
Marguerite.
James.
Carol.
Farvel, Dave.
David?
David? Hallo?
David Seaver!
David Douglas Seaver!
Du godeste.
-Du bør bruge en fingerfugter. -Jeg vil ikke have alt det lort stående.
Seriøst, Donna. Det er som at glide på is.
-Mærk mine fingre. -Nej.
-Bare spidserne. -Klamt.
Venner!
Der er… Jeg tror…
-Skal du med? -Det er David.
-Hvem? -David Seaver.
Han er…
-Hvem? -David Douglas Seaver.
Er det en, jeg burde kende?
-Kan du beskrive ham? -Det er bare… Jeg har brug for…
-Han er… -Er han kraftig?
David Douglas Seaver.
Slank? Er han slank?
Han er…
-Ja, han er død. -Skal vi give førstehjælp?
Ja, hvis du vil puste i et lig, så værsgo.
Hvad gør vi?
Vi tager hjem.
-Men det er David. -Ja, og det er ikke vores problem.
Ingen af os kendte ham før i går.
Men han er vores kollega.
Vi kan ikke efterlade ham her.
Hvad sagde jeg? Jeg sagde, du skulle droppe det.
Nu står vi her med et lig. Det er sådan, det starter.
Hvis man lærer folks navne, ender de i ens bagagerum.
Undskyld. Det er bare…
Vi kunne ikke bare efterlade ham sådan.
Bare sørg for, han ligger på sækken.
Hvad så nu?
Det ved jeg ikke.
Niks. Vi efterlader ikke bare en død fyr i mit bagagerum.
Det kan du gøre bedre.
Vent. Jeg ved det.
Jeg troede, det ville være mere underligt. Følelsesmæssigt.
Hvor bliver den kvinde af?
Det føltes nærmest som en sæk kartofler. Er jeg ved at miste min menneskelighed?
-Jeg håber, hun tager klorin med. -Jeg fandt den.
Jeg ved, hvor han skal hen.
Jeg har aldrig været nødt til at overbringe sådan en dårlig nyhed.
Det er nemt. Bare giv hende fakta. "Frue, din mand er død."
Hvad hvis hun græder?
Klap hende på skulderen, og vær der for hende. Mere behøver de aldrig.
Og så slæber vi manden ud af bagagerummet og skrider.
Måske er det det.
Jeg har ikke set nogen sørge over ham, så det føles ikke ægte.
Hvad med det? Føles det virkeligt nok for dig?
Er du sikker på, det er her?
Det tror jeg. Det er hans adresse.
-Treogtyve, fireogtyve, femogtyve… -Undskyld.
Vi leder efter Nicole Seaver, Davids kone.
Hej. Hvad kan jeg hjælpe med?
Vi er her for at tale om David.
Åh, David.
David! Gæster.
Kom ind. Han kommer straks.
Åh, okay.
Enoghalvtreds, tooghalvtreds treoghalvtreds…
David! Der er gæster.
Han kommer straks.
Syvoghalvtreds…
Intet problem.
Det er uger siden, jeg har set David.
Jeg har travlt med renoveringen.
Det er stressende, men gudskelov har jeg Robert.
Han er støttende og så sjov at shoppe med.
Det er godt.
David!
For Guds skyld, der er gæster!
Undskyld. Jeg ved, han hører mig.
-Det var det, vi ville… -Mor!
Mor! Se.
Har du lavet det? Hvor er det flot.
Hjalp Peter dig?
Undskyld?
-David er… -Jeg håber, alle kan lide smoothies.
Tjek lige, om tv'et virker.
Nyd den. Jeg brugte friske acai-bær.
Skat, jeg er hjemme.
Har I løst Kepler-problemet i laboratoriet?
Ikke i dag, skat. Gæster?
-De leder bare efter David. -Hvem?
Hvad var det, du ville tale med ham om?
Ingenting. Undskyld. Vi må hellere gå.
Vent. Øjeblik.
Tak for smoothie.
Carol, hvad fanden?
Undskyld.
-Vi skulle jo give dem liget. -Undskyld. Det føltes ikke rigtigt.
Jeg kan ikke køre rundt med en fyr i bagagerummet.
Donna, de var ligeglade med David.
Du kender ikke manden. Måske kunne han lide at være syvende hjul.
Hans onkel er opgivet som pårørende. Vi kan tage derhen i morgen.
Fint, men så gør jeg heller ikke mere.
Mon damen går i seng med alle de mænd?
Nej. Det er det, Muskel-David er der for.
Og måske Smoothie-David nu og da.
Men Bagagerum-David fik ikke noget.
-Hvordan går det, Brian? -Godt, Jim.
David!
Du godeste!
-Er der nogen hjemme? -Der er en adresse.
Jeg ser vist noget der.
-Tror du, han er her? -Det håber jeg sandelig. Hvad hedder han?
Charles McGraw, eller som han var kendt af medlemmer af denne kreds, onkel Charlie,
er endelig stedt til hvile i dag.
Det er da løgn.
Han efterlader sig sin eneste nevø, David Seaver,
som desværre ikke kunne være her i aften.
Charles manglede måske familie, men til gengæld havde han mange venner.
Det er utroligt.
-Af alle de skide mennesker i verden. -Jeg tror, det rammer mig nu.
Hvad laver du?
Det hele rammer mig nu.
Charles byggede et fællesskab omkring sit lykkelige liv.
Hvis du kendte onkel Charlie, kendte du hans store hjerte og smil.
Åh gud! Vi bliver alle de næste.
Pokkers onkel Charlie. Hvad gør vi nu?
Vi kommer videre, men vi glemmer aldrig.
Fjern den hånd, før jeg vipper dig en.
Undskyld.
David må da sige, at vi prøvede.
Hvad betød han egentlig for dig?
SIG JA!
Tak.
LEV LE ELSK
Ja.
Ja!
Bill.
Chloe.
Donna.
Luis Felipe Jacinto.
Hvordan går det?
Undskyld, jeg har noget at sige.
Hallo?
Må jeg bede om…
Undskyld, Heather?
Howard?
Mark?
Alle sammen?
Jeg er ked af at fortælle jer,
at David Seaver er død.
For to dage siden… ved hans bord derovre.
Og at se ham alene der…
Jeg ved ikke…
Han kom her til dette sted hver eneste dag.
Mandag til fredag, ligesom alle os andre.
Fordi han ikke havde en… I ved…
Men vi bruger mere tid her end…
Så han var ikke…
Fordi han kom hertil, ikke?
Som vi gjorde.
Sharon? Denise? Forstår I, hvad jeg mener?
Så til ære for David vil jeg gerne lave noget
oppe på taget her.
Afholde en ceremoni sammen med jer alle.
De mennesker, han var mest sammen med.
For at tage afsked med ham.
Lige nu.
I dag.
Okay, jeg er færdig nu.
Undskyld.
Det var godt.
Til tider lidt forvirrende, men godt.
Hvordan skal vi gøre det her?
Skal vi ikke bare skiftes til at sige noget pænt?
Måske bør du begynde, Carol? Du kendte i det mindste hans navn.
Okay.
David og jeg arbejdede sammen. Han var min kollega,
og jeg ved, han elskede dette sted højt.
Han havde overskæg.
Det var sort.
Og han var tung at bære.
Ja.
David var en god mand!
Jeg kendte ikke manden, men jeg er ked af, han er død.
David, jeg mødte din kone. Hun var ikke sød. Du er et bedre sted nu.
-Det var sødt sagt, Donna. -Tak, Carol.
Han kunne lide cornflakes?
Okay. Måske skulle vi bare gå i gang.
-Okay. -Vi ses snart, David.
Hej, Carol.
Vi ville vise vores respekt.
Ja, jeg kendte ham ikke, men han sad ved siden af mig.
Han holdt altid mindst et urinals afstand.
Selv når der var kø.
Det var den David, jeg kendte.
David var en god medarbejder.
Han lånte min hæftemaskine hele tiden, men afleverede den altid igen.
Jeg sagde engang "undskyld" til ham.
Og så flyttede han sig.
Hans madpakker lugtede godt.
Paul, Steve.
Jeg kendte ham ikke, men din tale rørte mig.
-Jeg skulle strække benene. -Også mig.
Okay. Det var vist det.
David Douglas Seaver,
dit legeme er væk, men du var mere end det.
Du var en kollega, og det er sådan, vi altid vil huske dig.
Vi ses senere.
Luis.
Mark.
Steve.
Paul. Chloe.
-Vi ses, Carol. -Farvel, Carol.
Margaret.
Davey.
Vi har vist ikke hilst på hinanden. Jeg hedder Bruce.
Carol.
Godt at møde dig, Bruce.
I lige måde.
TIDEN ER INDE
Denne gang skal vi have den!
Åh, Carol Carol
Åh, Carol Lad ham ikke stjæle dit hjerte
Jeg lærer at danse Om det så tager hele natten og dagen
Tekster af: Nanette Skjødt Sørensen