‫מוכנים?‬ ‫-אני מוכן!‬
‫שוב?‬
‫הפעם ננגן את זה כמו שצריך!‬
‫"קרול,‬
‫"קרול‬
‫"קרול, אל תיתני לו לגנוב את ליבך!"‬
‫- הקלטה -‬
‫"אלמד לרקוד‬ ‫גם אם אצטרך ללמוד כל הלילה וכל היום‬
‫"איכנס למכונה שלי כדי שנוכל לצאת לדרך‬
‫"אני מכיר מקום מדליק בו נוכל לקפוץ ולצעוק‬
‫"הוא לא רחוק מהכביש המהיר‬ ‫לא נצטרך לנסוע הרבה‬
‫"מחנים את הרכב בחוץ ואפשר להיכנס פנימה‬
‫"חמודה אחת לוקחת את הכובע שלך‬ ‫תוכלי להודות לה, גברתי‬
‫"ובכל פעם שמגיעים, המקום מפוצץ‬
‫"קרול, קרול‬
‫"קרול‬
‫"אל תיתני לו לגנוב את ליבך‬
‫"אלמד לרקוד‬ ‫גם אם אצטרך ללמוד כל הלילה וכל היום"‬
‫- קרול -‬
‫היא לא בולטת, עשויה מסקוץ' ורכה.‬
‫איך התחושה בפרק היד?‬
‫כאילו שהכנסתי את היד לספה. זה שינה את חיי.‬
‫תהיתם לגבי האנשים האחרים שנמצאים כאן?‬
‫לא ממש.‬ ‫-התגברתי על זה.‬
‫זה לא מוזר שלא הכרנו אף אחד כאן בשמו?‬
‫לא. לפני שהצטרפת,‬ ‫חשבתי שללואיס קוראים רוי.‬
‫רוי? זה מוצא חן בעיניי.‬
‫אבל איך אפשר להכיר מישהו בלי לדעת מה שמו?‬
‫איך חשבת שקוראים לי?‬ ‫-לא חשבתי על זה.‬
‫פשוט חשבתי, "הנה האישה השחורה והחזקה‬ ‫שמקפיצה אותי לעבודה".‬
‫קרול, אנשים באים לכאן לעבוד,‬ ‫לא למצוא חברים.‬
‫אני יודעת. פשוט הייתי רוצה להכיר את כולם.‬
‫עזבי את זה, קרול.‬
‫שמעת אותי? עזבי את זה!‬
‫- דונלד הייס -‬
‫דונלד.‬
‫- פטרישה הלמס -‬
‫פטרישה.‬
‫- תיקים אישיים‬ ‫א'-ג' -‬
‫דייווי.‬
‫גלוריה.‬
‫- קלואי וו -‬
‫מיגל.‬
‫ג'ניפר.‬
‫הת'ר.‬
‫הווארד.‬
‫אלנור. אבל אני מעדיפה את השם אלי.‬
‫תודה, ניקולס.‬
‫ניקולס פרסטוויץ'.‬
‫בוקר טוב, מארק.‬
‫מה נשמע, ג'ניפר?‬
‫זה תה, טום?‬
‫קפה.‬
‫רגע, מה?‬
‫היי, אמנדה.‬
‫מה נשמע, בריאן?‬
‫היי, קייסי.‬
‫בוקר טוב… מוניקה?‬
‫אנתוני, ג'ון, מרגרט, אשלי.‬
‫איך ידעת…‬ ‫-טיילר, ברב.‬
‫ג'ייסון, קארן, ארני, אמילי, דייווי, מישל.‬
‫מה זה, ליסה?‬
‫חטיף גרנולה?‬
‫שרון.‬ ‫-מה ל…‬
‫ג'ושוע.‬
‫אנדרו.‬
‫סנדרה. אדוארד.‬
‫אתה קרול, נכון?‬
‫אני קרול.‬
‫קרול?‬
‫קרול.‬
‫היי, מייק.‬ ‫-איך ידעת…‬
‫מה שלום אשתך, סטייסי,‬ ‫והילדים הקטנים, ג'ייק ופרנק?‬
‫אדון…‬
‫כן!‬
‫שרה.‬
‫ונסה.‬
‫פרנסין.‬
‫דוריס, ג'ליל, פולט, אמאיה, סוזט.‬
‫- חשבונית -‬
‫לאונרד, ג'סמין, וורל, דאג.‬
‫פיטי.‬
‫היי, דונה.‬ ‫-קרול, מה זה?‬
‫מה?‬
‫את יודעת מה.‬
‫היי, ג'וסלין.‬
‫קרול.‬
‫מה?‬
‫טרי, טרי, טרי.‬
‫להתראות מחר, אמנדה.‬
‫לילה טוב, בריאן. לילה טוב, לואיס.‬
‫דונה.‬
‫טים, ג'ו.‬
‫אליסה, ג'יימס, קתי.‬
‫מנהל.‬ ‫-מנהל.‬
‫מרגריט.‬
‫ג'יימס.‬
‫קרול.‬
‫לילה טוב, דייב.‬
‫דייוויד?‬
‫דייוויד? הלו?‬
‫דייוויד סיוור!‬
‫דייוויד דאגלס סיוור!‬
‫אלוהים.‬
‫- דייוויד -‬
‫את צריכה מרטיב אצבע.‬ ‫-די, לואיס. לא אוסיף שטויות לשולחן שלי.‬
‫ברצינות, דונה.‬ ‫את תרגישי שאת מחליקה על קרח.‬
‫תרגישי את האצבעות שלי. רק את הקצה.‬ ‫-לא. זה מגעיל.‬
‫חבר'ה!‬
‫יש… אני חושבת…‬
‫את נכנסת?‬ ‫-זה דייוויד.‬
‫מי?‬ ‫-דייוויד סיוור.‬
‫הוא…‬
‫מי?‬ ‫-דייוויד דאגלס סיוור.‬
‫אני אמורה לדעת מי זה?‬
‫אולי אם נקבל תיאור פיזי שלו…‬
‫פשוט… אני צריכה…‬
‫הוא…‬
‫הוא בחור חסון?‬
‫דייוויד דאגלס סיוור.‬
‫רזה? הוא רזה?‬
‫הוא…‬
‫כן, זה איש מת.‬ ‫-שנעשה לו החייאה?‬
‫בטח. אם תרצה להנשים גופה, תתכבד.‬
‫מה נעשה?‬
‫נלך הביתה.‬
‫אבל זה דייוויד.‬ ‫-כן, וזו לא הבעיה שלנו.‬
‫אני לא מכירה אותו. ועד אתמול, גם את לא.‬
‫אבל הוא קולגה שלנו.‬
‫אי אפשר פשוט להשאיר אותו פה.‬
‫מה אמרתי?‬
‫אמרתי לך לשכוח מזה.‬
‫עכשיו אנחנו מתעסקים עם גופות.‬ ‫הנה, ככה זה מתחיל.‬
‫את לומדת שם של מישהו,‬ ‫ואז הוא גומר בתא המטען שלך.‬
‫סליחה. זה פשוט…‬
‫לא יכולנו לעזוב אותו ככה.‬
‫תוודאי שאת שמה אותו על השקית.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫בחיים לא. לא נשאיר בחור מת בתא המטען שלי.‬ ‫תצטרכי להשתדל יותר.‬
‫רגע. אני יודעת.‬
‫- יציאה -‬
‫חשבתי שזה יהיה יותר מוזר מבחינה רגשית.‬
‫איפה האישה הזו?‬
‫הוא היה יכול להיות שק תפוחי אדמה.‬
‫האם אני מאבד את האנושיות שלי?‬
‫כדאי שהיא תביא ליזול.‬
‫מצאתי!‬
‫אני יודעת לאן ניקח אותו.‬
‫מעולם לא הייתי צריכה, אתם יודעים,‬
‫למסור בשורה רעה כזו.‬
‫זה קל. תמסרי לה את העובדות.‬ ‫"גברתי, בעלך מת."‬
‫ואם היא תבכה?‬
‫תטפחי לה על השכם ותתמכי בה.‬
‫זה כל מה שהם צריכים.‬
‫ואז נגרור את בעלה מתא המטען שלי ונתחפף.‬
‫אולי זה העניין.‬
‫לא ראיתי שמישהו מתאבל עליו,‬ ‫אז זה מרגיש לא אמיתי.‬
‫מה דעתך על זה? זה אמיתי מספיק בשבילך?‬
‫את בטוחה שזה המקום?‬
‫אני חושבת. זו הכתובת שהוא רשם.‬
‫עשרים ושלוש, 24, 25…‬
‫סליחה. אנחנו מחפשים את ניקול סיוור,‬ ‫אשתו של דייוויד.‬
‫היי. איך אוכל לעזור לכם?‬
‫באנו בקשר לדייוויד.‬
‫דייוויד.‬
‫דייוויד! אורחים!‬
‫היכנסו. הוא מייד יצא.‬
‫בסדר.‬
‫חמישים ואחת, 52, 53…‬
‫דייוויד! יש כאן אנשים.‬
‫הוא מייד יגיע.‬
‫חמישים ושבע… 58…‬ ‫-אין בעיה.‬
‫עברו שבועות מאז שראיתי את דייוויד.‬
‫אנחנו מאוד עסוקים עם השיפוצים.‬
‫זה מלחיץ, אבל תודה לאל שיש לי את רוברט.‬
‫הוא מאוד תומך בי ונהדר לצאת איתו לקניות.‬
‫זה נחמד.‬
‫דייוויד!‬
‫בשם אלוהים, יש לך אורחים!‬
‫אני ממש מצטערת. אני יודעת שהוא שומע אותי.‬
‫טוב, זה מה שרצינו ל…‬
‫אימא!‬
‫אימא! תראי!‬
‫את ציירת את זה? זה יפהפה.‬
‫- המשפחה שלי -‬
‫פיטר עזר לך?‬
‫גברתי?‬
‫דייוויד…‬ ‫-אני מקווה שכולם אוהבים לשתות סמודי!‬
‫שמונים וחמש! 86!‬ ‫-מישהו יכול לבדוק אם הטלוויזיה עובדת?‬
‫שמונים ושמונה! 89!‬ ‫-תיהנו. השתמשתי באסאי טרי.‬
‫מותק, אני בבית.‬
‫איך היה בעבודה?‬ ‫הגעת לפריצת דרך במעבדה בקשר לקפלר?‬
‫לא היום, מותק. יש לנו אורחים?‬
‫הם מחפשים את דייוויד.‬ ‫-את מי?‬
‫מה רציתם לומר לו?‬
‫שום דבר. סליחה. כדאי שנלך.‬
‫רגע. חכי.‬
‫תודה על הסמודי.‬
‫קרול, מה לעזאזל?‬
‫סליחה.‬
‫היינו אמורים לתת להם את הגופה.‬ ‫-אני מצטערת, זה לא הרגיש נכון.‬
‫אני לא יכולה לנסוע עם גופה בתא המטען.‬
‫דונה, לאנשים האלה לא היה אכפת מדייוויד.‬
‫את לא מכירה אותו.‬ ‫אולי הוא אהב להיות גלגל שביעי.‬
‫הוא רשם את הדוד שלו כשאר בשר.‬ ‫נוכל ללכת לשם מחר.‬
‫בסדר, אבל זהו. אחרי זה, אני סיימתי.‬
‫הגברת הזו שוכבת עם כל הגברים האלה, לדעתכן?‬
‫לא. בשביל זה יש לה את דייוויד השרירן.‬ ‫ואולי היא גם שוכבת עם דייוויד מכין הסמודי.‬
‫אבל דייוויד מתא המטען לא קיבל כלום.‬
‫מה נשמע, בריאן?‬ ‫-טוב, ג'ים.‬
‫דייוויד.‬
‫אוי, ל…‬
‫- שד' מטרופוליטן 8001 -‬
‫מישהו בבית?‬
‫אבל יש כאן כתובת.‬
‫- שד' מטרופוליטן 8001 -‬
‫אני חושבת שראיתי משהו.‬
‫את חושבת שהוא כאן?‬ ‫-כדאי מאוד שיהיה. איך קוראים לו?‬
‫צ'רלס מק'גרו,‬ ‫או "הדוד צ'רלי", כפי שכונה בקהילה זו…‬
‫- צ'רלס "הדוד צ'רלי" מק'גרו‬ ‫1946-2002 -‬
‫מובא למנוחות היום.‬
‫מה זה החרא הזה…‬
‫הוא הותיר אחריו את אחיינו היחיד,‬ ‫דייוויד סיוור,‬
‫אשר לרוע המזל,‬ ‫לא הצליח להצטרף אלינו הערב. אבל…‬
‫משפחתו הייתה אומנם מצומצמת,‬ ‫אך צ'רלס פיצה על כך בחברויות הרבות שרקם.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫מכל האנשים המחורבנים בעולם.‬
‫אני חושב שזה מכה בי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני חושב שהכול מכה בי.‬
‫צ'רלס בנה קהילה יפהפייה‬ ‫סביב חייו השמחים והמאושרים.‬
‫מי שהכיר את הדוד צ'רלי,‬
‫הכיר את ליבו הגדול ואת חיוכו המאיר.‬
‫אלוהים! כולנו הבאים בתור!‬
‫דוד צ'רלי הדפוק. מה נעשה עכשיו?‬
‫נמשיך הלאה, אך לעולם לא נשכח.‬
‫אדוני.‬
‫תוריד את היד שלך ממני לפני שאכסח אותך.‬
‫סליחה.‬
‫דייוויד לא יוכל לומר שלא ניסינו.‬
‫מי הוא היה בשבילך בכלל?‬
‫- דייוויד סיוור -‬
‫- הגידו כן! -‬
‫תודה.‬
‫- הכנס כרטיס‬ ‫מלון סנטינל -‬
‫- מלון סנטינל -‬
‫- חיו, צחקו, אהבו -‬
‫- דגנים בדבש -‬
‫כן.‬
‫- מטלות פקיד תיוק -‬
‫כן!‬
‫ביל.‬
‫קלואי.‬
‫דונה.‬
‫לואיס פיליפה חסינטו.‬
‫מה נשמע?‬
‫סליחה. יש לי משהו לומר.‬
‫הלו?‬
‫אפשר לקבל…‬
‫סליחה, הת'ר?‬
‫הווארד?‬
‫מארק?‬
‫חברים?‬
‫צר לי להודיע לכם‬
‫שדייוויד סיוור מת.‬
‫לפני יומיים‬
‫בשולחן שלו שם.‬
‫כשראיתי אותו לבד שם…‬
‫אני לא יודעת…‬
‫הוא בא לכאן,‬
‫למקום הזה,‬
‫בכל יום,‬
‫מיום שני עד יום שישי, כמו כולנו.‬
‫בגלל שלא היה לו, אתם יודעים…‬
‫אבל אנחנו מבלים כאן יותר זמן מאשר…‬
‫אז הוא לא היה…‬
‫בגלל שהוא בא הנה, נכון?‬
‫כמונו.‬
‫שרון?‬
‫דניס?‬
‫אתם מבינים?‬
‫אז לכבוד דייוויד,‬
‫ארצה לעשות משהו‬
‫על הגג בבניין.‬
‫אני רוצה לקיים טקס בנוכחות כולם.‬
‫עם האנשים שהוא בילה במחיצתם.‬
‫כמו טקס פרדה ראוי.‬
‫כאילו, עכשיו.‬
‫היום.‬
‫טוב, סיימתי.‬
‫סליחה.‬
‫זה היה טוב.‬
‫איבדת אותי בחלק מהזמן, אבל זה היה טוב.‬
‫אז איך נעשה את זה?‬
‫אולי כל אחד ידבר בתורו ויאמר משהו נחמד.‬
‫כן. קרול, אולי כדאי שתתחילי.‬ ‫את לפחות ידעת איך קוראים לו.‬
‫טוב.‬
‫דייוויד היה עמיתי לעבודה וקולגה שלי,‬
‫ואני יודעת שהוא אהב מאוד את המקום הזה.‬
‫היה לו שפם.‬
‫שפם שחור.‬
‫והיה קשה לסחוב אותו.‬
‫כן.‬
‫דייוויד היה אדם טוב!‬
‫תראו, לא הכרתי אותו,‬ ‫אבל אני מצטערת שהוא מת.‬
‫דייוויד, פגשתי באשתך.‬
‫היא לא אישה טובה במיוחד.‬ ‫היכן שלא תהיה, מצבך עדיף.‬
‫אהבתי את זה. זה נחמד, דונה.‬ ‫-תודה, קרול.‬
‫הוא אהב דגנים?‬
‫טוב. כדאי שנגמור עם זה.‬
‫טוב.‬ ‫-נתראה בקרוב, דייוויד.‬
‫היי, קרול.‬
‫רצינו לחלוק לו כבוד.‬
‫כן, לא הכרתי אותו, אבל הוא ישב ליד.‬
‫הוא תמיד שמר מרחק של משתנה אחת לפחות.‬
‫אפילו כשהיה תור.‬
‫זה היה הדייוויד שהכרתי.‬
‫דייוויד היה עובד טוב.‬
‫הוא תמיד שאל את השדכן שלי,‬ ‫אבל הקפיד להחזיר אותו.‬
‫פעם אחת אמרתי לו "סלח לי".‬
‫והוא זז.‬
‫ארוחות הצהריים שלו הריחו טוב.‬
‫פול, סטיב.‬
‫לא הכרתי אותו, אבל הנאום שלך ריגש אותי.‬
‫ורציתי למתוח רגליים.‬ ‫-גם אני.‬
‫טוב. כנראה שזהו זה.‬
‫דייוויד דאגלס סיוור…‬
‫- דייוויד סיוור -‬
‫גופך איננו, אבל היית יותר מגוף בלבד.‬
‫היית עמית לעבודה,‬
‫ועבורנו, תמיד תהיה עמיתנו לעבודה.‬
‫להתראות, דונה.‬
‫לואיס.‬
‫מארק.‬
‫סטיב.‬
‫פול. קלואי.‬
‫להתראות, קרול.‬ ‫-ביי, קרול.‬
‫מרגרט.‬
‫דייווי.‬
‫סליחה, אני לא חושב שהכרנו. שמי ברוס.‬
‫קרול.‬
‫נעים מאוד, ברוס.‬
‫גם לי.‬
‫- הזמן הוא עכשיו -‬
‫הפעם ננגן את זה כמו שצריך!‬
‫"קרול!‬
‫"קרול, אל תיתני לו לגנוב את ליבך!‬
‫"אלמד לרקוד‬ ‫גם אם אצטרך ללמוד כל הלילה וכל היום"‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬