-Är ni redo? -Jag är redo!
Igen?
Vi måste sätta låten den här gången!
Åh, Carol
Carol
Åh, Carol Han får inte ta ditt hjärta denna gång
INSPELNING
Jag ska lära mig att dansa Om det så tar hela natten lång
Hoppa in i min maskin Bilen kör iväg med oss
Jag vet ett svängigt litet hak Där vi kan dansa loss
Det ligger ganska nära vägen Sträckan är inte så lång
Parkera bilen utanför Och gå rakt in med en gång
En liten sötnos får du tacka När hon tar din hatt
Och varje gång du kommer dit Är stället fullbesatt
Åh, Carol
Carol Han får inte ta ditt hjärta denna gång
Jag ska lära mig att dansa Om det så tar hela natten lång
Diskret, med kardborrband, och mjuk.
Hur hårt sitter den åt?
Det är som att stoppa handen i en soffa. Den förändrade mitt liv.
Funderar ni nånsin på alla andra här?
-Faktiskt inte. -Jag kom över det.
Är det inte mysko att vi inte vet vad nån heter?
Nej. Innan du dök upp trodde jag att Luis hette Roy.
Roy? Jag gillar det.
Men hur kan man känna nån utan att veta vad de heter?
-Vad trodde du jag hette? -Jag tänkte inte på det. Jag tänkte:
"Där är den intensiva svarta kvinnan som kör mig till jobbet."
Folk är inte här för att umgås, utan för att jobba.
Jag vet. Jag önskar bara att jag visste vilka alla var.
Släpp det, Carol.
Hör du mig? Släpp det!
Donald.
Patricia.
PERSONALFILER A - C
Davey.
Gloria.
Miguel.
Jennifer.
Heather.
Howard.
Eleanor, men jag föredrar Ellie.
Tack, Nicholas.
Nicholas Prestwich.
God morgon, Mark.
Går det bra, Jennifer?
Te, Tom?
Kaffe. Vänta, vad?
Hej, Amanda. Hur är läget, Brian?
Hejsan, Casey.
God morgon… Monica?
Anthony, John, Margaret, Ashley.
-Hur visste du… -Tyler, Barb.
Jason, Caryn, Ernie, Emily, Davey, Michelle.
Vad har du där, Lisa? En granolabar?
-Sharon. -Vad i…
Joshua. Andrew. Sandra. Edward.
Du hette väl Caroll?
-Jag heter Carol. -Carol?
Carol.
-Hej, Mike. -Hur visste du…
Hur mår din fru Stacy och dina två små pojkar, Jake och Frank?
Herr…
Ja, för fan!
Sarah!
Vanessa.
Francine.
Doris, Jalil, Paulette, Amaya, Suzette.
Leonard, Jasmine, Worrel, Doug.
Petey.
-Hej, Donna. -Carol, vad är det här?
-Vad? -Du vet vad jag menar.
Hej, Jocelyn.
-Carol! -Vad?
Terry, Terry, Terry,
Terry, Terry, Terry.
Vi ses imorgon, Amanda.
God natt, Brian. Ha en trevlig kväll, Luis.
Donna.
Tim, Joe.
Alyssa, James, Kathy.
-Chefen. -Chefen.
Marguerite. James.
Carol.
God natt, Dave.
David?
David? Hallå?
David Seaver!
David Douglas Seaver!
Herregud.
-Du behöver nåt att fukta fingret med. -Nej, inget mer skräp på skrivbordet.
Allvarligt, det känns som att glida fram på is.
-Känn på fingrarna. -Nej.
-Bara topparna. -Äckligt.
Hörni!
Det är… Jag tror…
-Ska du åka med? -Det är David.
-Vem? -David Seaver. Han är…
-Vem? -David Douglas Seaver.
-Borde jag veta vem det är? -Du kan kanske beskriva hur han ser ut?
Det är bara det att… Jag behöver… Han är…
-Är han välbyggd? -David Douglas Seaver.
-Smal? Är han smal? -Han är…
-Ja, han är död. -Ska han få hjärt- och lungräddning?
Kör hårt, om du vill blåsa in luft i en död kropp.
-Vad ska vi göra? -Vi åker hem.
-Men det är David. -Inte vårt problem. Jag känner honom inte.
-Det gjorde inte du före igår heller. -Men han är vår kollega.
Vi kan inte bara lämna honom här.
Vad var det jag sa? Jag sa ju åt dig att lägga av.
Nu får vi handskas med döda kroppar. Det är så det börjar.
Man lär sig vad nån heter, och sen hamnar de i ens baklucka.
Förlåt. Det är bara det att… Vi kan inte bara lämna honom så där.
Se bara till så att han hamnar på plastsäcken.
-Vad gör vi nu? -Jag vet inte.
Så fan heller! Vi ska inte lämna kvar en döing i min baklucka.
Kom på nåt bättre än det.
Vänta. Jag vet.
Jag trodde att det skulle kännas känslomässigt konstigare.
Vart har hon tagit vägen?
Han skulle lika gärna ha kunnat vara en säck potatis.
-Förlorar jag min mänsklighet? -Hoppas hon hämtar desinfektionsmedel.
Jag har det. Jag vet vart vi ska åka med honom.
Jag har aldrig förr varit tvungen att komma med dåliga nyheter så här.
Det är enkelt. Ge henne fakta, bara. "Din man är död."
Tänk om hon börjar gråta?
Klappa henne på axeln och var där för henne. Det är allt de behöver.
Sen släpar vi ut honom ur bakluckan och sticker.
Där har vi det. Jag har inte sett nån sörja honom, så det känns inte verkligt.
Vad sägs om det där? Var det verkligt nog för dig?
-Är du säker på att det är här? -Jag tror det. Det är adressen han uppgav.
…tjugotre, tjugofyra, tjugofem…
Ursäkta, vi söker Nicole Seaver, Davids fru.
Hej. Vad kan jag hjälpa till med?
Vi är här angående David.
Jaha, David. David! Gäster! Stig på. Han kommer strax.
Jaha, okej.
…femtioett, femtiotvå, femtiotre…
David, vi har folk på besök.
Han kommer strax ner.
…femtiosju…
Det är lugnt.
Jag har inte sett till David på länge. Jag är upptagen med renoveringen.
Stressigt, men tack och lov har jag Robert.
Han är ett stöd, och väldigt kul att shoppa med.
Det var ju trevligt.
David! Du har gäster, för Guds skull!
Jag ber om ursäkt. Jag vet att han kan höra mig.
Det var det vi ville…
Mamma!
Mamma! Titta!
Har du ritat den där? Den är så vacker.
Hjälpte Peter dig?
Frun?
-David är… -Hoppas att ni gillar smoothies!
Kan nån kolla om tv:n funkar?
Hoppas det smakar. Jag använde färska acaibär.
Älskling, nu är jag hemma.
Hur var jobbet? Några genombrott med Kepler i labbet?
Inte idag, älskling. Gäster?
-De letar bara efter David. -Vem då?
Vad var det ni ville prata med honom om?
Inget. Förlåt. Vi bör nog ge oss av.
Vänta lite.
Tack för smoothien.
-Carol, vad i helvete? -Förlåt.
-Vi skulle ju ge dem kroppen. -Jag är ledsen. Det kändes inte rätt.
Jag kan inte köra runt med en snubbe i bakluckan.
Donna, de där människorna brydde sig inte om David.
Du kände inte honom. Han kanske gillade att vara sjunde hjulet.
Hans farbror är nödkontakten. Vi kan åka dit imorgon.
Okej, men sen är det stopp. Efter det lägger jag av.
Tror ni att hon ligger med alla männen?
Nej. Det är vad muskulösa David är till för.
Och kanske smoothie-David då och då.
Men baklucke-David fick verkligen inte ligga.
-Hur är läget, Brian? -Ganska bra, Jim.
David.
Herregud!
Är nån hemma?
Det finns en adress här.
Jag tror att jag ser nåt.
-Tror du att han är här nånstans? -Det är nog säkrast. Vad hette han?
Charles McGraw, eller farbror Charlie, som han var känd här i samhället,
går till sin sista vila idag.
Det kan inte vara sant.
Han har en brorson kvar i livet, David Seaver.
Han kunde tyvärr inte närvara ikväll.
Charles hade inte en stor familj, men han hade desto fler vänner.
-Jag kan inte tro det. -Av alla jävla människor i världen.
Nu sjunker det in.
Vad gör du?
Det sjunker in nu, alltihop.
Charles byggde en vacker samvaro runt sitt lyckliga, glada liv.
Kände man honom var man bekant med hans stora hjärta och hans leende.
Herregud. Vi står på tur!
Jäkla farbror Charlie. Vad ska vi ta oss till nu?
Vi går vidare, men vi glömmer aldrig.
Ta bort din hand innan jag vänder dig upp och ner.
Förlåt.
Vi försökte i alla fall.
Varför var han så viktig för dig?
SÄG JA!
Tack.
SÄTT I KORTET SENTINEL SUITES
LEV SKRATTA ÄLSKA
FRUKOSTFLINGOR
Ja.
Ja!
Bill.
Chloe.
Donna.
Luis Felipe Jacinto. Hur är läget?
Ursäkta mig. Jag vill säga en sak.
Hallå? Kan jag få…
Ursäkta, Heather? Howard?
Mark? Alla?
Jag måste tyvärr informera er om
att David Seaver har gått bort.
Det hände för två dagar sen vid hans skrivbord där borta.
Och att se honom ensam där… Jag vet inte…
Han kom hit, till det här stället, varje dag,
Måndag till fredag, som vi alla gör.
För han hade inget…
Ni vet… Men vi tillbringar mer tid här än…
Han var alltså inte…
För han kom ju hit, eller hur?
Precis som vi.
Sharon? Denise?
Ni vet?
För att hedra David skulle jag vilja göra nåt.
På taket här. Jag vill hålla en ceremoni med er allihop.
Med de han tillbringade sin tid med.
Så att det blir en riktig avskedsfest.
Jag vill göra det just nu.
Idag.
Okej, nu har jag pratat färdigt.
Ursäkta.
Det där var bra. Du förlorade min uppmärksamhet ibland, men det var bra.
Hur ska vi gå till väga med det här?
Vi går väl laget runt och låter alla säga nåt fint.
Ja. Carol, du borde börja. Du visste ju åtminstone vad han hette.
Okej.
David var min medarbetare och kollega.
Jag vet att han älskade den här platsen väldigt mycket.
Han hade mustasch.
Den var svart.
Och han var tung att bära. Ja.
David var en god man!
Jag kände honom inte, men jag är ändå ledsen att han är död.
Jag träffade din fru. Hon var inget kap. Du har det bättre var du än är nu.
-Det gillar jag. Det var fint, Donna. -Tack, Carol.
Gillade han frukostflingor?
Okej. Det är väl lika bra att få det överstökat.
-Okej. -Vi ses snart, David.
Hej, Carol. Vi vill hedra hans minne.
Jag kände honom egentligen inte, men han satt bredvid mig.
Han höll alltid avståndet vid pissoaren, även om det var kö.
Det var den David som jag kände.
David var en bra anställd.
Han lånade min häftapparat hela tiden, men han lämnade alltid tillbaka den.
Jag sa "ursäkta mig" till honom en gång.
Och han flyttade sig.
Hans luncher luktade gott.
Paul, Steve.
Jag kände honom inte, men jag blev rörd av ditt tal.
-Och jag ville sträcka på benen. -Samma här.
Okej. Det var väl allt.
David Douglas Seaver,
din kropp är borta, men du var mer än så.
Du var en medarbetare, och vi kommer alltid att se dig som en medarbetare.
Vi ses, Donna. Luis.
Mark, Steve.
Paul, Chloe.
-Vi ses, Carol. -Hej då, Carol.
Margaret, Davey.
Ursäkta, jag tror inte att vi har presenterats. Jag heter Bruce.
Carol. Trevligt att träffas, Bruce.
Detsamma.
TA TILLFÄLLET I AKT NU
Vi måste sätta låten den här gången!
Åh, Carol
Carol
Åh, Carol Han får inte ta ditt hjärta denna gång
Jag ska lära mig att dansa Om det så tar hela natten lång
Undertexter: Mats Nilsson