Hölmö viikonloppu.
Tyhmä, hölmö viikonloppu.
LAUANTAI 26. HUHTIKUUTA
JÄLJELLÄ 5 KUUKAUTTA JA 28 PÄIVÄÄ
OTA ILMAISEKSI
Aivan ihanaa. -Mitä?
Lisää. Nyt vielä isommin.
Nyt lisää itsevarmuutta ja energiaa.
Juuri noin.
Hyvä. Viiden minsan tauko.
Kapseli esittelee planeettamme elämää ja kulttuureja, jotka…
Cincinnatin viimeinen nainen on onnellinen, koska…
Kaikki tietävät, horatsu. Kaikki.
Vannon, että jos Keppler ei tapa sinua, minä tapan.
Jessus.
Miehistö on hylännyt Loppuhuipennuksen.
Matkustajat ovat tuuliajolla, ja…
Marlon, äitisi tuli.
Hyvää huhtikuun joulua!
Talo näyttää sairaan siistiltä.
Kiitti. Siinä meni ikuisuus.
Sinusta tulee aina vain söpömpi.
Hei, Jackie, Connor, James, Janet, Vanisha, Sherry, Kristina…
Ja kuka tämä on? -Afu.
Sherry neuloi sinulle villapaidan.
Pue se. -Nytkö?
Sinun on pakko. -Meilläkin on puserot.
Hyvä on. Puen sen.
Sinä mumisit joka sanan.
Jackie, mumisinko?
Et, mutta puhuit oudolla äänellä.
Niinpä. Miten se menikään?
"Olen menneiden joulujen henki."
Se oli brittiaksentti. -Muut eivät puhuneet aksentilla.
Se on täydellinen!
Seurasin käsikirjoitusta. Charles Dickens oli britti.
Muistatko Connorin Saiturin joulussa? -Yläkoulussako?
Lukiossa. Sinä olit kai töissä.
Nuo pilasivat koko jutun. -Pelastimme sinut.
He kerjäsivät minulta nimmareita ja sanoivat minua Denzeliksi.
Yritimme piristää.
En muista, että näyttelit.
Otatko viiniä?
Kiitos.
Karkki vai kepponen?
Odota.
Selvä. Olet todellinen.
Olen pahoillani.
Olen tainnut juoda liikaa viiniä. -Mitä?
Olen humalassa. Anteeksi.
Onko sinulla karkkia?
En tiedä.
Jos lupaat, ettet itke etkä sotke, saat tulla sisälle etsimään.
En saisi tulla.
Niin.
Ulkona on jo pimeää. Saatko olla ulkona näin myöhään?
Olen vampyyri.
Hei.
Minä olen Carol.
HYVÄÄ KIITOSPÄIVÄÄ
Karkki vai kepponen?
Hei, Greg. -Hei, Carol.
Oletko kunnossa? -Ei, olen aika kännissä.
En aikonut kertoa, mutta kerroinpa sittenkin. Anteeksi.
Olen humalassa.
Esitätkö Peltimiestä? -Olen pelkkä Greg.
Onko meillä karkkia? -Piirakkaa olisi.
Maistuisiko se? -Kaksi palaa, kiitos.
Onko tuo veljenpoikasi? -Ei. En tunne häntä.
Saatan häntä kotiin.
Hän on yksin täällä pimeässä, enkä oikeastaan…
Lapset hermostuttavat minua.
Tuon asun vuoksiko? -Ei, muttei siitä apuakaan ole.
Auttaisitteko minua? -Totta kai.
Pakkaa piirakat mukaan.
Autan pikku-Draculan kotiin. -Olen vampyyri.
Haluavatko he kiitospäivän kalkkunaa tai perunamuusia?
Piirakka riittää.
Tämä on sinun vaikutustasi, Sherry. Meiltä puuttuu ruoanlaittogeenit.
Marlin on aina ollut hyvä kokki. -Mistä lähtien?
Hän opetti meidät tekemään aamiaista. -Niinkö?
En tiennyt… -Opin köksässä.
Jos äiti järjestäisi jouluaterian, se olisi buffet-ravintolassa.
Olitte hulluina siihen paikkaan.
Koska saimme alkupalaksi pehmistä ja karkkia.
Tuo kuulostaa pahalta, mutta se oli vain jouluisin.
Lahjani olivat heikkoja, joten saitte vetää sokeriöverit.
Se oli pieni hyvitys. -Muistatteko? "Jalkasi näkyy!"
Herranen aika.
Mitä? -Mitä matto sanoi joulukuuselle?
He hokivat tuota yhtenä jouluna.
Se oli noloa. Sitä jatkui koko aterian ajan.
En osaa kuvitella viittä. Nämä kolme tappelevat ihan tarpeeksi.
Oli meillä mukaviakin hetkiä.
Joskus tulin kotiin töistä -
ja lapset nukkuivat sängylläni kuin koiranpennut.
Olimme piilossa Connorilta ja remppamieheltä.
Siis miltä? -Herranen aika, remppamies!
Olin unohtanut hänet.
Kenet? Ette ole kertoneet hänestä.
Se oli Connorin juttu. -Me kaikki teimme sitä.
Lopeta. Sinä se olit.
Äiti jätti minut vastuuseen, ettekä totelleet.
Keksin luovan keinon. -Minkä?
Connor pani naamalleen kinkkusiivun ja jahtasi meitä jakoavaimen kanssa.
"Ovatko nämä hyllyt irti?"
Niin, ja sitten… Miten se menikään?
"Onko lämmitysuunin suodatin vaihdettu?"
En tiedä, mikä siinä pelotti.
Ja minäkö en osaa näytellä?
Osaat, jos naamallasi on kinkkusiivu. -Missä minä olin?
Iltatöissä Food Lionissa. -Aivan.
Muistatteko, kun hän laukaisi palohälytyksen? "Herätkää!"
Ja Connor nukkui silti.
Siitäkö se on peräisin? Isä tekee niin. -Voitte kiittää mummianne.
Onpa hän iso.
Olit ihan pikkuinen.
Te kaikki olitte.
Lähtevätkö kaikki aamulla?
Jep. Me menemme Uuteen-Seelantiin häihin.
Iso valliriutta. -Stonehenge.
Bolivian suolatasangot. -Intia. Entä sinä?
Minä taidan jäädä kaupunkiin. Kirjani ei ole vielä valmis.
Ei sitä tiedä. Ehkä matkailu saisi luovuutesi kukoistamaan.
Niin, ehkä.
Kiitos.
Tietääkö herra vampyyri, missä asuu?
Missä suunnassa?
Tuollako? Selvä. Tiedätkö, miten kaukana se on?
Tuolla se kai on.
Pitäisikö tästä ilmoittaa armeijalle?
Ei hän kovin kaukaa ole voinut tulla. Keppostellaan hänet kotiin.
Toivottavasti se on lähellä.
Osaan sanoa vieraille noin kuusi lausetta.
"Hei, mitä kuuluu?"
"Hauska tavata."
"Käytätkö tätä?"
"Sekoitin sinut toiseen henkilöön."
Karkki vai kepponen? -Lapset ovat arvaamattomia.
Jos kysyy nimeä, he vastaavat:
"Näytät surulliselta" ja unohtavat koko jutun.
He ovat hauskoja.
KEPPOSTELUA
Karkki vai kepponen?
Helvetti.
Huhuu! -Onko täällä ketään?
Sain Jolly Rancherin.
Paljon karkkia.
Joo. Snickers ja toinenkin,
Dots, Reece's Pieces,
Twix, Butterfingers,
minttusuklaata, hedelmätoffeeta, Skittles,
M&Ms, Kit Kat -patukoita, toukkia, Sour Patch Kids, Nerds,
Three Musketeers, purkkaa, Warheads,
kolme Starburst-askia, vaahtokarkkeja,
tavallisia ja mustia Twizzlereitä,
Laffy Taffyä ja Life Savereita.
Hienoa. Eikö olekin, Carol?
Ja suklaapupu ja tikkareita.
Kukaan ei taida olla kotona, kamu.
Voisiko seuraava talo olla viimeinen?
Emme vieläkään tiedä, missä asut.
Hei, nuorimies?
Alkaa olla myöhä.
Hei! Tule takaisin!
Herra vampyyri?
Voi luoja. Taidan kuolla.
Oletko kunnossa?
En.
Voi paska.
Siinä on kaikki, mistä sovimme.
Kymmenen Percocetia, kaksi tusinaa Xanaxia ja Tylenol 3.
Nauti.
HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ, LUIS!
Hei, äiti.
Kiitos, äiti.
Joo, muutama ystävä tulee kylään.
Pienet iltamat vain.
Minäkin rakastan sinua, äiti.
Kyllä vain. Olen yhä homo.
Kiva, että soitit.
Sano terveisiä isälle.
Rakastan sinua. Suukkoja.
Sherry, missähän toinen yövalo on?
Olisinpa voinut työskennellä vähemmän.
Oli pakko.
Ehkä olisin voinut toimia toisin.
Pikku vampyyri!
Herra vampyyri!
Anteeksi, vampyyripoika.
Tule takaisin.
Oletteko nähnyt pientä vampyyria?
Nosferatun näköistäkö? -Pienen Draculan.
Minulla on karkkia, tai ainakin voin ostaa sitä.
Niin paljon kuin haluat.
Puhutko minulle? -En, vaan vampyyripojalle.
Huhuu, pikku vampyyri?
Tuota, hei.
Tuota noin, en ole varma, mutta…
Tahtoisitko laskeutua täältä ja mennä kotiin?
Sinä haiset.
Niin. Se on oksennusta.
Olen pahoillani.
Oletko kunnossa?
Olin huolissani sinusta.
Omituista. Yleensä…
Pärjään kyllä teinien ja isojen lasten kanssa,
mutta pikkulasten kanssa on vaikeaa.
Sinun iässäsi en osannut edes leikkiä nukeilla.
Oli väärin painostaa sinua menemään kotiin.
Säikähdin, kun katosit.
Niinkö?
Pelkäsin enemmän kuin yleensä lasten seurassa.
On kiva olla pelottava.
No, olet hurjan pelottava.
Annatko anteeksi?
Minäkin inhoan nukkeja.
Ne ovat karmivia.
Kun katson raskaana olevia naisia, minusta tuntuu joskus…
Tiedätkö, mikä paniikkikohtaus on? -En.
Kuvittele, että joku varastaisi karkkisi -
etkä löytäisi niitä, vaikka se olisi tärkeää.
Sitten tajuaisit, ettei mitään karkkeja ehkä ollutkaan.
Olet hassu. -Tiedä häntä.
Kiitos kuitenkin, ettet loukannut minua ilman syytä.
Missä vanhempasi ovat?
Onko valmista?
Kiitos.
Hyvää joulua, äiti.
Pukki toi minulle uuden pyörän!
Kuusen alla on muutakin.
Tämä on sinulle.
Mikä tämä on, ja keneltä?
Joulupukilta.
MUISTOJA
Mistä löysitte tämän?
Ullakolta mummin juttujen joukosta.
Herranen aika.
Kappas vain.
KYNSISALONKI
Kynsisalonkini.
Väsynyt joulupukki.
Äiti tuli tuplavuorosta ja sanoi:
"Anteeksi viivästys. Poroni hajosi."
Hän heitti maahan kaksi jätesäkillistä leluja ja romahti sohvalle.
Se oli hassua.
Hän sammahti ja heräsi vasta seuraavana aamuna.
Annoimme hänen nukkua.
Asu oli mukava, koska sisällä oli tyynyjä.
Se oli paras joulu ikinä. -Samat sanat.
Trish, tule hyvästelemään.
Kiitos lahjasta.
Se merkitsee minulle paljon.
Kunpa…
Tiedän, että kuvia minusta pitäisi olla enemmän.
Ei, äiti.
Teit tarpeeksi. -Niin teit.
Kiitos.
Tehdään tämä toistekin. -Vaikka ensi kuussa.
Vietetään toukokuun joulu. -Niinpä. Tehdään se.
Tekstitys: Anne Aho