‫סוף שבוע מטופש.‬
‫סוף שבוע מטופש, טיפשי, סוף שבוע מטופש.‬
‫- קרול -‬
‫- שבת, 26 באפריל -‬
‫- חמישה חודשים, 28 ימים נותרו -‬
‫- חינם -‬
‫- אפלבי'ס -‬
‫יפהפה!‬ ‫-מה?‬
‫אני מת על זה!‬
‫טוב, תני לי עוד מזה.‬ ‫ועכשיו יותר גדול. יותר גדול.‬
‫תראי לי את האישיות שלך. כן, יותר אנרגייה.‬
‫בדיוק.‬
‫טוב, יופי. נעשה הפסקה.‬
‫הקפסולה תייצג‬ ‫את החיים ואת התרבות המגוונים בכדור הארץ…‬
‫סינתיה טורס,‬ ‫האישה האחרונה בסינסינטי , שמחה לדעת ש…‬
‫כולם יודעים, כלבה!‬
‫כולם!‬
‫אני נשבעת,‬ ‫אם קפלר לא יהרוג אותך, אני אעשה את זה!‬
‫אלוהים!‬
‫…אנשי הצוות שנותרו עזבו את ה"גרנד קודה",‬
‫תוך שהם נוטשים את הנוסעים על הסיפון…‬
‫מרלון, אימא שלך כאן!‬
‫חג מולד שמח באפריל!‬
‫הבית נראה מדהים!‬
‫תודה. זה לקח המון זמן.‬
‫נעשית כל כך חמודה!‬
‫היי, ג'קי, קונור, ג'יימס, ג'נט,‬
‫ונישה, שרי, כריסטינה.‬
‫ומי זה?‬
‫זה אפו.‬
‫בבקשה. שרי סרגה לך סוודר.‬
‫תלבשי אותו.‬ ‫-עכשיו?‬
‫נו, את חייבת ללבוש אותו.‬ ‫-כן, כולנו לובשים את הסוודרים שלנו.‬
‫טוב! אני אלבש אותו.‬
‫מלמלת הכול.‬
‫הכול!‬
‫ג'קי, אני מלמלתי?‬
‫לא, אבל השמעת את הקול המוזר הזה.‬
‫כן. מה היה הקול המטופש הזה?‬
‫"אני הרוח של חג המולד של העבר."‬
‫זה היה מבטא בריטי.‬
‫אף אחד אחר לא דיבר במבטא.‬
‫זה מושלם!‬
‫אני נצמדתי לתסריט.‬ ‫זה דיקנס. זה מחזה בריטי.‬
‫את זוכרת את קונור ב"מזמור חג המולד"?‬ ‫-מתי זה היה? בחטיבת הביניים?‬
‫לא, בתיכון. אני חושב שהיית בעבודה.‬
‫הם הרסו לי את עולם המשחק.‬ ‫-לא, אנחנו הצלנו אותך.‬
‫כולם ניגשו אליי אחרי ההופעה‬
‫וביקשו ממני חתימות מול כולם,‬
‫והם קראו לי דנזל.‬
‫ניסינו לעודד אותך.‬
‫אני לא זוכרת ששיחקת בהצגות.‬
‫תרצי יין?‬
‫תודה.‬
‫תעלול או ממתק!‬
‫רק רגע.‬
‫טוב. אתה אמיתי.‬
‫סליחה.‬
‫אני חושבת שהיה לי יותר מדי יין. לשתות.‬
‫מה?‬
‫אני שיכורה. סליחה.‬
‫יש לך ממתקים?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אם תבטיח לא לבכות ולא לעשות בלגן,‬
‫תוכל להיכנס ולחפש ממתקים.‬
‫אני לא אמור לעשות דבר כזה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, כבר חשוך.‬ ‫אתה בכלל צריך להסתובב בחוץ בשעה כזו?‬
‫אני ערפד.‬
‫היי.‬
‫אני קרול.‬
‫- חג הודיה שמח -‬
‫תעלול או ממתק!‬
‫היי, גרג.‬
‫היי, קרול. הכול בסדר?‬
‫לא, אני די שיכורה כרגע.‬
‫לא התכוונתי לספר לך, אבל נראה שסיפרתי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני שיכורה.‬
‫אתה איש הפח?‬
‫לא, אני פשוט גרג. מותק, יש לנו ממתקים?‬
‫לא, אבל יש לנו עוגה.‬ ‫-תרצה עוגה?‬
‫שתיים, בבקשה.‬
‫זה האחיין שלך?‬
‫לא. אני לא יודעת מי זה.‬
‫אני מנסה להחזיר אותו הביתה.‬
‫הוא מסתובב לבד בחושך.‬
‫ואני ממש לא…‬
‫ילדים מלחיצים אותי.‬
‫בגלל התחפושת?‬
‫לא, אבל זה לא עוזר.‬
‫תוכל לעזור לי להחזיר אותו הביתה?‬ ‫-ודאי! מותק, תארזי את העוגות.‬
‫אני צריך לעזור לדרקולה קטן לחזור הביתה.‬ ‫-אני ערפד.‬
‫הם רוצים קצת תרנגול הודו לכבוד חג ההודיה‬ ‫או אולי פירה?‬
‫לא, תביאי רק את העוגות.‬
‫שרי, זו ודאי ההשפעה שלך.‬
‫במשפחה הזו אין גנים של בשלנים.‬
‫זה לא נכון.‬
‫מרלון תמיד ידע לבשל.‬ ‫-ממתי?‬
‫הוא לימד אותנו להכין ארוחת בוקר.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫לא ידעתי…‬ ‫-כלכלת בית.‬
‫אם אימא אירחה את ארוחת חג המולד,‬ ‫היינו הולכים לאכול במזנון.‬
‫לחם שום ללא הגבלה. כמה אהבתם את המקום הזה!‬
‫כן, בגלל שנתת לנו להתחיל עם גלידה וממתקים.‬
‫טוב, זה נשמע רע, אבל זה קרה רק בחג המולד.‬
‫באותה תקופה, לא הצטיינתי בבחירת מתנות.‬ ‫אז פשוט נתתי לכם להתפוצץ מסוכר.‬
‫זה המעט שיכולתי לעשות.‬ ‫-את זוכרת את זה? "רואים לך את הכדורים."‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫מה?‬
‫מה השטיח אמר לעץ חג המולד?‬
‫הם חזרו על זה במשך כל אותו חג המולד!‬
‫איזו מבוכה, זה נמשך לאורך כל ארוחת הערב.‬
‫חמישה ילדים? אני לא מצליחה לדמיין את זה.‬ ‫אני בקושי עומדת במריבות של השלושה האלה.‬
‫זה היה נחמד לפעמים.‬
‫אני זוכרת שהייתי חוזרת מהעבודה‬ ‫וכולם התכרבלו במיטה שלי,‬
‫כמו ארבעה כלבלבים.‬
‫זה בגלל שהתחבאנו מקונור ומהשיפוצניק.‬
‫ממי?‬ ‫-אלוהים, השיפוצניק!‬
‫שכחתי מהשיפוצניק.‬
‫מה? לא סיפרתם לי על שום שיפוצניק.‬
‫זה היה משהו שקונור עשה.‬ ‫-כולנו עשינו את זה.‬
‫די. אתה תמיד עשית את זה.‬
‫טוב, אבל אימא אמרה שאני אחראי עליכם‬ ‫ולא הקשבתם לי.‬
‫הייתי צריך לגלות יצירתיות.‬ ‫-ומה קרה?‬
‫קונור היה שם חתיכת נקניק על הפרצוף‬
‫ואז הוא רדף אחרינו בבית, חמוש במפתח ברגים.‬
‫"המדפים האלה רופפים?"‬
‫כן. ואז היה… תזכירי לי…‬
‫"החלפתם את המסנן בכבשן?"‬
‫אין לי מושג למה זה היה כל כך מפחיד בכלל!‬
‫ואתם אמרתם שאני לא שחקן טוב.‬
‫אתה יודע לשחק רק כשיש לך נקניק על הפרצוף.‬
‫איפה אני הייתי בכל הסיפור?‬
‫עבדת במשמרות לילה ב"פוד ליון".‬
‫נכון.‬
‫בחיי…‬ ‫אתם זוכרים שהיא הפעילה את אזעקת השרפה?‬
‫"קומו!"‬ ‫-וקונור עדיין ישן.‬
‫משם קיבלת את הרעיון? אבא עושה את זה.‬
‫כן. תוכלו להודות לסבתא על זה.‬
‫בחיי, כמה שהיא גדלה.‬
‫היית כל כך קטנטונת.‬
‫כולכם הייתם כאלה.‬
‫כולכם עוזבים בבוקר?‬
‫כן. אפו ואני נטוס לחתונה בניו זילנד.‬
‫שונית המחסום הגדולה.‬ ‫-סטונהנג'.‬
‫מדבר המלח של בוליביה.‬ ‫-הודו.‬
‫ואת?‬
‫אני? את יודעת…‬
‫אני נשארת בעיר.‬ ‫אני צריכה לעבוד על הרומן שלי.‬
‫אי אפשר לדעת.‬
‫אם תצאי לגלות את העולם, אולי תקבלי השראה.‬
‫כן, אולי.‬
‫תודה!‬
‫מר ערפד, אתה יודע איפה אתה גר?‬
‫ואיפה זה?‬
‫שם?‬
‫טוב. ואתה יודע כמה רחוק הבית?‬
‫כנראה שנלך משם.‬
‫אתה חושב שאולי‬
‫כדאי שנערב את הצבא?‬
‫קרול, עם הרגליים הקטנות האלה,‬ ‫הוא לא התרחק יותר מדי.‬
‫נלווה אותו בציד ממתקים עד שנגיע לבית שלו.‬ ‫-אני מקווה שזה קרוב.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫יש לי שישה דברים שאני אומרת לזרים.‬
‫"שלום."‬
‫"מה נשמע?"‬
‫"נעים מאוד."‬
‫"השתמשת בזה?"‬
‫"סליחה, חשבתי שאתה מישהו אחר."‬
‫תעלול או ממתק!‬ ‫-אבל אני לא יודעת למה לצפות מילדים.‬
‫אני יכולה לשאול לשמו של ילד‬ ‫והוא יענה, "את נראית עצובה",‬
‫ואז ישכח שאמר את זה בכלל.‬
‫אני נהנה עם ילדים.‬
‫- חטיף שרירים -‬
‫- תעלול או ממתק -‬
‫תעלול או ממתק!‬
‫פאק!‬
‫שלום?‬
‫מישהו בבית?‬
‫הם נתנו לי סוכריות!‬
‫יש לך המון ממתקים!‬
‫כן, קיבלתי סניקרס,‬
‫שני סניקרסים,‬
‫חטיף דוטס, שוקולד ריס'ס,‬
‫חטיף טוויקס, אצבעות חמאה,‬
‫שוקולד בטעם מנטה, סוכריות גומי, סקיטלס,‬
‫סוכריות M&M, קיט-קט, תולעי גומי,‬ ‫סאוור פאץ' קידס, נרדס,‬
‫חטיף שלושת המוסקטרים, מסטיק,‬ ‫סוכריות אומץ,‬
‫שלוש חבילות סטארברסטס, מרשמלו,‬
‫חטיף טוויזלרס, בלאק טוויזלרס,‬
‫לאפי טאפי, לייף סייברס!‬
‫מעולה. נכון שזה מעולה, קרול?‬
‫ויש לי ארנב משוקולד והרבה סוכריות על מקל.‬
‫היי, חבר. אני חושב שאף אחד לא בבית.‬
‫בחור צעיר? אולי נבקר בבית הבא ואז נסיים?‬
‫אנחנו עדיין לא יודעים איפה אתה גר.‬
‫בחור צעיר?‬
‫השעה מאוחרת.‬
‫היי! תחזור הנה!‬
‫מר ערפד!‬
‫אלוהים. אני חושבת שאני הולכת למות.‬
‫הכול בסדר?‬
‫לא!‬
‫שיט!‬
‫יש כאן את מה שסיכמנו.‬
‫עשרה כדורי פרקוסט, 24 קסנקס, וטיילנול 3.‬
‫תבלה.‬
‫- מזל טוב, לואיס! -‬
‫היי, אימא.‬
‫תודה, אימא.‬
‫כן, אני מארח כמה חברים.‬
‫לא משהו מיוחד.‬
‫גם אני אוהב אותך, אימא.‬
‫כן, אימא. אני עדיין הומו.‬
‫תודה שהתקשרת.‬
‫תמסרי ד"ש לאבא, בסדר?‬
‫אני אוהב אותך. נשיקות.‬
‫שרי, את יודעת איפה מנורת הלילה השנייה?‬
‫הלוואי שלא הייתי צריכה לעבוד כמו שעבדתי.‬
‫הייתי מוכרחה, מבינים?‬
‫אולי הייתי צריכה להתנהג אחרת.‬
‫ערפד!‬
‫ערפד קטן!‬
‫מר ערפד!‬
‫אני מצטערת, ילד ערפד!‬
‫תחזור בבקשה!‬
‫אדוני, ראית במקרה ערפד זעיר בסביבה?‬
‫הוא דומה לנוספרטו?‬
‫לא, כמו דרקולה, רק יותר קטן.‬
‫יש לי ממתקים, ילד!‬
‫או שאוכל להשיג ממתקים!‬
‫כמה ממתקים שתרצה!‬
‫בשבילי?‬ ‫-לא בשבילך.‬
‫לילד ערפד קטן.‬
‫ערפד קטן?‬
‫שלום?‬
‫היי.‬
‫אז נראה לי…‬
‫אני לא בטוחה, אבל…‬
‫תרצה לרדת למטה עכשיו?‬
‫אולי נלך הביתה?‬
‫את מסריחה.‬
‫כן.‬
‫זה קיא.‬
‫אני מצטערת על זה.‬
‫אז הכול בסדר?‬
‫כי מאוד הדאגת אותי.‬
‫זה מוזר.‬
‫בדרך כלל…‬
‫כאילו, אני מצליחה להתמודד עם בני נוער‬ ‫וגם עם מבוגרים מהם,‬
‫אבל קשה לי עם כל מי שצעיר יותר מאלה.‬
‫כשהייתי בגילך,‬ ‫אפילו לא שיחקתי עם בובות של תינוקות.‬
‫לא הייתי צריכה להכריח אותך ללכת הביתה,‬
‫אבל כשנעלמת, פחדתי מאוד.‬
‫פחדת?‬
‫כן. ילדים לא מפחידים אותי ככה, בדרך כלל.‬
‫אני אוהב להפחיד.‬
‫כן, טוב… אתה הכי מפחיד בעולם.‬
‫תוכל לסלוח לי?‬
‫גם אני שונא בובות של תינוקות.‬
‫כן, הן מלחיצות אותי.‬
‫גם כשאני מביטה בנשים הרות, לפעמים אני…‬
‫אתה יודע מה זה התקף חרדה?‬
‫לא.‬
‫זה כמו…‬
‫נניח שמישהו היה לוקח לך את כל הממתקים‬
‫ולא היית יכול למצוא אותם‬
‫אבל היית חייב למצוא אותם.‬
‫ואז היית מבין‬
‫שאולי בכלל לא היו לך ממתקים.‬
‫את מצחיקה.‬
‫אני לא בטוחה כל כך,‬
‫אבל אני רוצה להודות לך‬ ‫על שלא העלבת אותי בלי סיבה.‬
‫איפה ההורים שלך?‬
‫אנחנו מוכנים?‬
‫תודה.‬
‫חג מולד שמח, אימא.‬
‫אבא! סנטה הביא לי אופניים חדשים!‬
‫תראו, יש עוד מתנות מתחת לעץ.‬
‫זה בשבילך.‬
‫מה זה?‬
‫ממי זה?‬
‫מסנטה!‬
‫- זיכרונות -‬
‫איפה מצאת את זה?‬ ‫-בעליית הגג, יחד עם דברים ישנים של סבתא.‬
‫אלוהים.‬
‫תראו אותך…‬
‫- ציפורניים -‬
‫סלון הציפורניים.‬
‫סנטה העייף!‬
‫אימא חזרה ממשמרת כפולה ואמרה,‬
‫"סליחה שאיחרתי, האייל שלי התקלקל".‬
‫כן. והיא זרקה על הרצפה‬ ‫שתי שקיות אשפה מלאות צעצועים‬
‫והתמוטטה על הספה.‬
‫זה היה כל כך מצחיק!‬ ‫-והיא פשוט נרדמה!‬
‫היא לא התעוררה עד למחרת בבוקר.‬
‫ופשוט השארנו אותה על הספה.‬
‫היי, התלבושת הייתה נוחה עם כל הכריות האלה…‬
‫זה עדיין חג המולד האהוב עליי.‬ ‫-גם עליי.‬
‫טריש, תגידי שלום לכולם, בסדר?‬
‫תודה על המתנה.‬
‫היא מאוד חשובה לי. באמת.‬
‫הלוואי ש…‬
‫דבר אחד ברור לי,‬ ‫היו צריכות להיות פה הרבה יותר תמונות שלי.‬
‫אימא, לא.‬
‫כן, עשית מספיק.‬
‫באמת.‬
‫תודה.‬
‫כדאי שנעשה את זה שוב.‬ ‫-כן. בחודש הבא.‬
‫חג מולד במאי. כן.‬
‫כן! חג מולד במאי!‬
‫- זיכרונות -‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬