Hülye hétvége!
Hülye, ostoba, hülye hétvége!
CAROL ÉS A VILÁGVÉGE
SZOMBAT, ÁPRILIS 26.
HÁTRALÉVŐ IDŐ: 5 HÓNAP, 28 NAP
INGYENES
APPLEBEE'S GRILLBÁR ENGEDD EL!
- Gyönyörű! - Mi?
Imádom!
Nagyon jó! Még egyet! És most még nagyobb mosolyt!
Most több önbizalommal! Több energiával!
Ez az!
Kiváló! Tartsunk öt perc szünetet!
A kapszula bemutatja a földi élet és kultúra sokszínűségét…
Cynthia Torres, Cincinnati utolsó női lakosa örül, mert tudja…
Mindenki tudja, te ribanc!
Mindenki!
Esküszöm, ha a Keppler nem csinál ki, én foglak megölni!
Jézusom!
…miután a legénység is elhagyta a Grand Codát,
az utasok hoppon maradtak az óceán közepén…
Marlon, megjött anyukád!
Boldog áprilisi karácsonyt!
Ez a dekoráció tiszta őrület!
Köszi! Sok meló volt vele.
Jaj, olyan aranyos vagy!
Helló, Jackie, Connor, James, Janet,
Vanisha, Sherry, Kristina!
És ő kicsoda?
Ő itt Afu.
Tessék. Sherry kötött neked egy pulóvert.
- Vedd fel! - Most?
- Gyerünk, vedd fel! - Igen, rajtunk is ilyen van.
Jól van. Már bújok is bele.
És mindent motyogva mondtál.
Mindent!
Jackie, motyogtam?
Nem, de azon a fura, kísérteties hangon beszéltél.
Igen! Mit is mondott az a kísérteties hang?
„Én vagyok a régi karácsonyok szelleme.”
Brit akcentussal mondtam.
De senki más nem beszélt akcentussal.
Ó, tökéletesen áll!
Szerintem így kívánta a szöveg. Dickens írta, aki brit volt.
- Emlékeztek Connora a Karácsonyi énekben? - Az a felső tagozaton volt?
Nem, a gimiben. Úgy emlékszem, dolgoznod kellett.
- Tönkretették a karrieremet. - Mi segítettünk!
A végén odajöttek hozzám, sorra kérték az autogramot mindenki előtt,
és Denzelnek hívtak.
Csak próbáltunk felvidítani.
Nem emlékszem, hogy színészkedtél.
Egy kis bort?
Köszönöm.
Csokit vagy csínyt!
Várj egy kicsit!
Oké. Igazi vagy.
Ne haragudj!
Azt hiszem, túl sok bort ittam.
Mi?
Részeg vagyok. Sajnálom.
Van cukorkád?
Nem tudom.
De ha nem sírsz és nem csinálsz rumlit,
bejöhetsz édességet keresni.
Nem szabad bemennem.
Igaz.
Azta, már be is sötétedett!
Szabad kint lenned ilyen későn?
Vámpír vagyok.
Szia!
Carol vagyok.
BOLDOG HÁLAADÁST!
Csokit vagy csínyt!
Szia, Greg!
Szia, Carol! Jól vagy?
Nem igazán. Épp elég részeg vagyok.
Nem akartam elmondani, de úgy tűnik, megtettem.
Elnézést!
Részeg vagyok.
- Te vagy a Bádogember? - Nem, csak Greg vagyok.
Drágám, van cukorkánk?
- Nincs, de van piténk. - Kérsz pitét?
Kettőt, ha lehet.
Ő az unokaöcséd?
Nem. Nem tudom, ki ő.
Próbálom hazavinni.
Egyedül van, és sötét van.
Én meg nem igazán…
A gyerekektől frászt kapok.
A jelmez miatt?
Nem, de így még rosszabb.
Kérlek, segítenél hazavinni?
Persze! Drágám, csomagold be a pitéket!
- Segítek hazavinni a kis Drakulát. - Vámpír vagyok.
Kérnek hálaadási pulykát és krumplipürét is?
Nem, csak hozd a pitéket.
Sherry, ez biztosan a te hatásod.
Mert a mi családunkban senki nem tud főzni.
Ez nem igaz.
- Marlon mindig tudott főzni. - Mióta?
Ő tanított meg reggelit csinálni.
- Tényleg? - Aha.
- Hol tanul…? - Háztartástanon.
Ha anyánál karácsonyoznánk, biztos a régi King büfébe vinne.
Ingyenes fokhagymás bagett? Imádtátok!
Igen, mert hagytad, hogy fagyival és édességgel kezdjünk.
Oké, ez rosszul hangzik, de csak karácsonykor volt így.
Nem kaptatok sok ajándékot,
így hagytam, hogy teletömjétek magatokat cukorral.
Legalább ennyi, nem?
És erre emlékeztek? „Látom a golyóidat.”
Te jó ég!
- Micsoda? - Mit mondott a szőnyeg a karácsonyfának?
Egyik karácsonykor abba sem hagyták.
Rémes volt. Ez a poén ment végig vacsora alatt.
Öt gyerek? Még elképzelni sem tudom.
Én hárommal is alig bírok, ha összekapnak.
Azért akadtak szép percek is.
Amikor megjöttem a munkából,
mindig az ágyamon kuporogtak, összebújva, mint négy kiskutya.
Mert bujkáltunk Connor és a szerelő elől.
- Tessék? - Istenem! A szerelő!
Én már el is felejtettem.
Mi? Nekem sose meséltetek semmilyen szerelőről.
- Connor egyik játéka volt. - Dehogy, mind játszottuk.
Nem igaz! Csak te csináltad!
Oké. Anya rám bízott titeket,
de nem bírtam veletek, így kreatív voltam.
- És? - Connor sonkaszeletet tett az arcára.
Aztán egy csavarkulccsal kergetett minket.
„Meglazultak ezek a polcok?”
Igen. Aztán ebből lett a… Hogy is volt?
„Kicserélted a kazánszűrőt?”
Nem is értem, miért tűnt olyan ijesztőnek!
Még hogy nem vagyok jó színész!
Csak sonkával az arcodon voltál jó.
És én hol voltam eközben?
- Egy boltban dolgoztál éjszakánként. - Igaz.
Na és arra emlékeztek, mikor anya beindította a tűzjelzőt?
- „Keljetek fel!” - De Connor csak aludt tovább.
Akkor ez tőled jön? Apa is csinálja néha.
Ja. Ezt a nagyinak köszönhetitek.
Istenem, úgy megnőtt!
Pedig nemrég olyan pici volt.
Mind azok voltatok.
Nos, mindenki elutazik reggel?
Igen. Afuval Új-Zélandra megyünk esküvőre.
- Mi Ausztráliába. - Mi Stonehenge-be.
- Mi a sómezőkre, Bolíviába. - Mi Indiába.
- Na és te? - Én?
Hát… tudjátok.
Maradok a városban.
Még mindig sok munka van a regényemmel.
Ki tudja?
Talán ha nekivágnál a világnak, az felpörgetné a kreativitásodat.
Igen, talán.
Köszönöm!
Nos, Vámpír úrfi, tudod, hol laksz?
Na és melyik irányban?
Arrafelé?
Oké. És azt is tudod, milyen messze?
Gondolom, arra lesz.
Mit gondolsz…?
Nem kéne bevonni a hadsereget?
Carol, ilyen apró lábakkal nem jöhet túl messziről.
- Majd becsöngetünk csokiért mindenhová. - Remélem, közel van.
Nem tudom. Legfeljebb hat dolgot szoktam mondani idegeneknek.
„Helló!
Hogy van?
Örvendek.
Használja ezt még?
Bocs, összetévesztettem valakivel.”
- Csokit vagy csínyt! - De egy gyerekkel más.
Megkérdezed a nevét, és azt feleli: „Szomorúnak tűnsz”.
- Aztán elfelejti az egészet. - Szerintem jó fejek.
IZOMSZELET
HALLOWEENI ÉDESSÉGVADÁSZAT
Csokit vagy csínyt!
Basszus!
Hahó!
Van itthon valaki?
Adtak egy zacskó gyümölcscukorkát!
Jó sok édességed van!
Igen, kaptam Snickerst,
kettőt is,
Smartiest, zselés cukrot,
Twixet, mogyorós csokit,
csokis mentát, gyümölcsös rágót, Skittlest,
M&M-et, Kit Katsot, gumicukrot, savanyú cukrot, pillecukrot,
szőlőcukrot, rágót, Warheadset,
három tasak epres karamellt, mályvacukrot,
mézgagolyót, kólás mézgagolyót,
cseresznyés toffee-t, marcipánt!
Szuper! Ügyes volt, igaz, Carol?
Aha.
És egy csokinyuszit meg egy csomó nyalókát!
Hé, haver! Szerintem senki sincs itthon.
Fiatalember! Mit szólnál, ha a következő ház lenne az utolsó, oké?
Még mindig nem tudjuk, hol laksz.
Fiatalember!
Későre jár.
Hé! Gyere vissza!
Vámpír úrfi!
Te jó ég! Mindjárt meghalok!
Jól vagy?
Nem!
A francba!
Itt van, amit megbeszéltünk.
Tíz oxikodon, 24 Xanax, tripla kodein.
Jó étvágyat hozzá!
BOLDOG SZÜLINAPOT, LUIS!
Szia, anya!
Köszönöm, anya.
Igen, beugrott néhány barátom.
Csak egy apró ünnepség volt.
Én is szeretlek, anya.
Igen, anya, még mindig meleg vagyok.
Köszönöm, hogy hívtál.
Üdvözlöm apát, oké?
Szeretlek! Puszi!
Sherry, nem tudod, hol van a másik éjjeli lámpa?
Bárcsak ne kellett volna annyit dolgoznom!
De muszáj volt.
Talán csinálhattam volna másképp.
Vámpír!
Kis vámpír!
Vámpír úrfi!
Ne haragudj, vámpírfiú!
Kérlek, gyere vissza!
Uram, látott errefelé egy ifjú vámpírt?
Mint Nosferatu?
Nem, mint Drakula, csak kicsiben.
Van nálam édesség, kisfiú!
Vagy vehetek is!
Amennyit csak akarsz!
- Nekem? - Nem, nem neked.
Egy kis vámpírfiúnak.
Kicsi vámpír?
Hahó!
Szia!
Nos, azt hiszem…
nem vagyok biztos benne, de…
Nem akarsz most már lejönni?
És talán hazamenni?
Büdi vagy.
Igen.
Nemrég hánytam.
Sajnálom.
Mondd, jól vagy?
Mert már nagyon aggódtam érted.
És ez fura. Általában…
Szóval kijövök a tinikkel, és néha a picit nagyobbakkal is,
de a kisebbekkel bajban vagyok.
A te korodban én még babázni sem tudtam.
Nem kellett volna erőltetnem, hogy menj haza.
De amikor eltűntél, nagyon megijedtem.
Tényleg?
Ja. Sokkal jobban, mint ahogy a többi gyerektől szoktam.
Szeretek ijesztő lenni.
Igen? Hát, te vagy a legijesztőbb.
Megbocsátasz?
Én is utálom a babákat.
Igen, a frászt hozzák rám.
Néha még a terhes nőktől is eléggé…
Tudod, mi az a pánikroham?
- Nem. - Olyan, mintha…
Mintha valaki elvenné a cukorkádat,
és nem találod sehol,
de muszáj megtalálnod.
És aztán rájössz,
hogy talán soha nem is volt cukorkád.
Vicces vagy.
Hát, ezt nem tudom,
de szeretném megköszönni, hogy nem bántottál minden ok nélkül.
Hol vannak a szüleid?
Mehetünk?
Köszönöm!
Boldog karácsonyt, anya!
Apu! A Télapó hozott egy új biciklit!
Nézd meg jobban, egyéb is van a fa alatt.
Ez a tiéd.
Mi ez?
Kitől van?
A Télapótól!
EMLÉKEK
Ezt meg hol találtátok?
A padláson, a nagyi régi cuccai közt.
Jézusom!
Nézzenek oda!
KÖRÖMSZALON - NYITVA
A körömszalon.
Nyúzott Télapó!
Anya így jött haza a dupla műszakból:
„Bocs, hogy késtem! Lerobbant a rénszarvasom.”
Majd ledobott két szemeteszsákot tele játékkal, és kidőlt a kanapén.
- Az óriási volt! - És egyszerűen kiájult!
És már fel sem kelt másnap reggelig.
Mi meg hagytuk aludni.
Biztos kényelmes lehetett az a jelmez a párnákkal!
- Most is az a kedvenc karácsonyom. - Nekem is.
Trish! Gyere, búcsúzz el mindenkitől, jó?
Köszönöm az ajándékot.
Sokat jelent. Őszintén mondom.
Bárcsak…
Tudom, hogy sokkal több helyen kellett volna szerepelnem.
Anya, ugyan már!
Igen, eleget tettél.
Bizony.
Köszönöm!
- Ilyet máskor is csinálhatnánk. - Igen. A jövő hónapban.
Májusi karácsony, igen!
Miért ne? Májusi karácsony!
A feliratot fordította: Györfi Rita