-Sløset. -Skidt.
-Uacceptabelt. -Mangelfuldt.
-Skal vi fortsætte? -Jeg forstår det ikke.
Gill, din indsats er utilfredsstillende. Du bør irettesættes.
Du vil have gavn af en lille ferie.
En ferie?
To ugers betalt ferie.
Obligatorisk.
Åh nej, det kan jeg ikke.
Det er bedst sådan.
Du trænger til at slappe lidt af.
-Se verden. -Jeg lover at gøre det bedre.
Vi har sat autosvar på din telefon og e-mail.
Jeg beder jer.
Åh gud!
Gør det ikke imod mig.
Mødet er hævet.
-Vi vil se billeder, når du kommer hjem. -Jeg kan ikke tage på ferie.
Elsker du ikke bare det her sted?
Jeg lærer at spille basun.
-Navn? -Petey Leonard.
Der er lønkontoret. Tilgodehavender.
Salg er to etager oppe, markedsføring en ned.
Vi anbefaler dæmpede farver.
Og det her er din plads.
Nogen spørgsmål?
Velkommen om bord.
Det var en vintage-nål. Håndlavet med guldkant.
-Er den ikke derhjemme? -Nej, den må være her et sted.
-Du har set den. Jeg bærer den hver dag. -Gør du?
Siden hvornår?
Altid. Jeg forlader aldrig huset uden den. Det er min lykkebille-nål, du ved.
Luis, det er første gang, jeg hører om det insekt.
Den havde en kæde og smaragdvinger. Kan du ikke huske det? Min bille-brystnål.
Jeg fik komplimenter for den. "Sikke en smuk nål." "Hvor er den flot."
Den slags folk nu siger om sådan en.
Det tror jeg, jeg ville huske.
Carol?
Er det en bille?
Se her.
Det var der, den sad. Den efterlod et hul.
Donna, min abuela gav mig den nål.
Det er alvorligt. Den nål er mit særkende.
Slap af, Luis.
Hvis den nål, ingen af os har set eller kan huske, eksisterer,
så har nogen måske lagt den ud til de glemte ting.
Har vi sådan et sted?
Åh nej.
-Det kommer til at tage en evighed. -Den må være herinde.
Det ville være nemmere, hvis jeg vidste, hvordan den så ud. Insektnål.
Donna, det er en billenål. Den nål, jeg har båret hele mit liv.
Så siger vi det.
Se lige her.
Det er utroligt, at ingen har smidt det lort ud.
-Donna, det er folks ejendele. -Ikke længere.
Men se lige det her tørklæde.
Det er så smukt. Gad vide, hvad der skete med det.
Carol, det er et tørklæde.
De koster ingenting. Jeg køber et hvert år.
Nogen frøs, tog det på og glemte det på en stol.
Slut.
Du har nok ret.
Tro mig, Carol. Det er ikke alt, der har en stor historie.
PEETS KAFFE
Kaffen.
-Er du okay? -Jeg har brug for kaffe.
Pis, mand. Har du brug for hjælp?
Hallo, skatter.
Vil du køre om kap eller se baghjul?
Espresso, skatter!
Hold da kæft!
Pis!
Lørdag.
Hvem mister sådan noget?
Bare bliv ved med at lede.
Vi er tæt på, okay? Jeg kan mærke det.
Det er trist at se alle de ting.
De er sikkert savnet.
Jeg synger i regnen
Jeg synger bare i regnen
Sikke en herlig følelse
Jeg er glad igen
Jeg hader bare selv at miste ting.
I fjerde klasse glemte jeg en termokande i zoo.
Jeg tager stadig derud og leder efter den.
Se her. En ørering.
Det er min. Jeg undrede mig over, hvor den blev af.
Kys mig i nakken.
Der er faktisk mange øreringe her.
Efter det her er vi færdige. Hører du mig?
Vi kan ikke…
Nej, ikke min stil. For prangende.
SCHWEIZERKNIVEN
Cassouleten er næsten klar.
Den er i Toulouse-stil.
Er det en region i Frankrig?
Kom de tal nogensinde?
En chance på 104,3 % for, at den rammer.
Ud af 100?
-Det nåede computeren frem til. -Det giver ingen mening.
-Kender du Wigner? -Violinisten?
Matematikeren.
Han så matematik som et mirakel, fordi det gav mening.
Måske tager computeren fejl?
Du misser pointen.
Vi stirrer på et mirakel her.
-Ville det være et godt skuespil? -Hvad?
Et godt skuespil i to akter om en gruppe forskere og en computer.
Det ved jeg ikke. Måske?
Første akt foregår i London. Det andet på Harvard.
Eugene Wigner er med. Han spiser en cassoulet.
Vil du skrive et skuespil?
Jeg overvejer at stoppe i NASA for at gøre det.
Hold da op.
-Kom med mig. -Hvad?
Kom og hjælp mig med at skrive det.
Jeg har udtænkt handlingen. Vi er med. Det er Wigner også.
Den, der spiller computeren, taler i en mikrofon bag scenen.
Jeg kan ikke.
-Kan du ikke lide ideen? -Jeg kan bare ikke.
Hvorfor ikke?
Du ville ikke tro mig.
Der er intet, jeg ikke kan tro på.
Rend mig, Kepler 9C.
-Rolig, makker. -Og spis lort!
-Jeg er okay. -Lad os gå ind igen.
Slip mig. Jeg har det fint.
Jeg har det fint.
104,3 %.
En hel pose lort.
WALKIE-TALKEN
-Jeg er her. Hvordan gik din dag? Skifter. -Næsten den bedste dag i mit liv. Skifter.
Samme her. Skifter.
Jeg red på en tyr ved navn Brutus i 17 sekunder. Skifter.
Jeg tog på rafting uden redningsvest. Jeg døde næsten.
Skifter.
Hvad skal du i morgen? Skifter.
Dragrace gennem byen. Og dig? Skifter.
Genforenes med en længe savnet bror. Skifter.
Fortæl mig, hvordan det går. Skifter.
Ved du hvad?
Jeg tænkte måske…
Hvis du havde lyst…
At vi kunne…
Nej, du har travlt.
Skifter.
Hvad ville du sige? Skifter.
Ikke noget.
Skifter.
Okay.
Skifter.
Ved du, hvad det minder mig om?
At købe genbrug.
Jeg har altid holdt af Goodwill.
Ikke rodet eller det barnløse legetøj.
Men nogle af trøjerne var pæne.
Jeg købte engang et ur i Goodwill. Børnene svor, det var hjemsøgt.
Men det kostede to dollars, og det virkede. Det er godt nok for mig.
Jeg synes ikke rigtig, I leder.
HUEN
HESTE 1993
LIGHTEREN
Hvad laver du?
Næsten færdig.
Mor?
David?
-Hvem er hun? -Det ved jeg ikke.
Affaldskværnen er i stykker.
GØR DIG FRI
MOTORVEJ - AFKØRSEL
Godmorgen, lille planet.
DEN UDMATTEDE MAND
PLANETEN
Hvor er den? Kan I se det?
Åh gud, der er ude med os, ikke?
Hold nu op. Det ved du ikke.
Det er rumvæsner, ikke? Det må det være.
Åh gud, det er rumvæsener!
Bare gør bilen klar.
Ja, pak alt. Jeg ved ikke hvorhen.
-Det er lige meget. -Slap af!
Vær tålmodige, mens vi indsamler oplysninger
om det planetariske objekt, der er dukket op over…
Fatter I det ikke? Vi dør alle sammen!
Vi bliver alle opslugt.
Flyt dig!
Beklager, at vi ikke fandt nålen.
Det lød som en rigtig smuk brystnål.
Jeg er nervøs.
Jeg kan lide bananbrød.
Vi burde tale mere med Doug.
Det er vel det.
Golden Harvest Foods.
Er rapporterne klar til mig?
Du skal finde alle kvitteringer for det sidste kvartal. Tak.
Ja.
Det går ikke i nul.
-Jeg troede virkelig, vi ville finde den. -Man ved aldrig.
Nogle gange dukker ting op igen.
Ligesom alt det her.
Paraplyerne, trøjerne, bukserne med det grimme ord bagpå.
Jeg ved ikke.
De ting er ligesom alle os.
Fandeme nej. Sammenlignede du mig lige med en paraply?
Nej…
Måske.
Men hør her.
Tak. Glem ikke oktober og november.
Det er, som om der var en tid, hvor vi alle var fortabt…
…på udkig efter et sted at tage hen.
Det er rumvæsner, ikke? Det må være rumvæsener!
Åh gud, det er rumvæsener!
Vi er på røven!
Jeg skal have rapporterne fra januar sidst på dagen. Tak.
REGNSKAB
Du nægter at tro på, hvad jeg laver lige nu.
Jeg arbejder!
Ja, den er god nok.
Jeg laver ikke sjov.
FAKTURA
Godt. Lad os få dig i gang.
Jeg skal have rapporterne fra januar sidst på dagen. Tak.
Kan det her være rigtigt?
Jeg håber sgu ikke, det er en kult.
Tving mig ikke til at gå derud igen.
Det kan jeg ikke! Nej!
Jeg hader det. Jeg hader det derude!
Der er lønkontoret. Tilgodehavender.
Salg er to etager oppe, markedsføring en ned.
Disse mænd hedder alle Terry. Og her er din plads.
Det, jeg siger, er, at nogle gange skal man bare give tingene tid til at gå tabt…
Forstår du det? Før man kan finde dem igen.
Tak, Carol.
Er vi færdige her?
Der er du! Jeg har ledt efter dig hele dagen.
Ledte du efter mig?
Jeg har ledt efter dig.
Tekster af: Nanette Skjødt Sørensen