‫מרושלת.‬ ‫-קלושה.‬
‫נמוכה מהמצופה.‬ ‫-אינה נמרצת.‬
‫שנמשיך?‬
‫אני לא מבין.‬
‫גיל, התפוקה שלך אינה משביעת רצון‬ ‫והדבר מצדיק נזיפה.‬
‫ולכן תועיל לך חופשה קצרה, לדעתנו.‬
‫חופשה?‬
‫חופשה בתשלום בת שבועיים.‬
‫חובה.‬
‫בבקשה, לא. אני לא מסוגל.‬
‫זה לטובה, גיל.‬
‫הגיע הזמן שתפחית עומס ותירגע.‬
‫תראה את העולם.‬ ‫בבקשה! אני אשתפר…‬
‫הגדרנו מענה אוטומטי בטלפון שלך‬ ‫ובחשבון המייל.‬
‫בבקשה!‬
‫אלוהים.‬
‫אל תעשו לי את זה.‬
‫הפגישה הסתיימה.‬
‫אולי תוכל להראות לנו תמונות כשתחזור.‬
‫אני לא יכול לצאת לחופש.‬
‫נכון שזה מקום מקסים?‬
‫אני לומד לנגן בטרומבון.‬
‫שם?‬ ‫-פיטי לאונרד.‬
‫זו מחלקת השכר, הגבייה.‬ ‫מחלקת המכירות נמצאת שתי קומות למעלה‬
‫ומחלקת השיווק בקומה מתחת.‬
‫מומלץ ללבוש צבעים שמרניים.‬
‫וזה המקום שלך.‬
‫יש לך שאלות?‬
‫ברוך הבא.‬
‫- קרול -‬
‫זה היה תכשיט כמו של פעם,‬ ‫עבודת יד עם פיתוחי זהב.‬
‫והוא לא בבית שלך?‬
‫לא, הוא מוכרח להיות כאן.‬ ‫הוא בטח נפל לי איפשהו.‬
‫אתן מכירות אותו, ענדתי אותו בכל יום.‬ ‫-באמת?‬
‫ממתי?‬
‫מתמיד. אני לא יוצא מהבית בלעדיו.‬
‫זו סיכת חיפושית המזל שלי. ראיתן אותה.‬ ‫-לואיס, רק עכשיו שמעתי על סיכת החרק הזו.‬
‫היו לה שרשרת וכנפיים מברקת.‬
‫את זוכרת?‬
‫סיכת החיפושית שלי.‬
‫קיבלתי עליה מחמאות.‬
‫"איזו סיכה יפה."‬
‫"איזו סיכה יפה." אתן יודעות,‬ ‫דברים שאנשים אומרים למי שעונד סיכה כזו.‬
‫נראה לי שהייתי זוכרת דבר כזה.‬
‫קרול?‬
‫זו חיפושית?‬
‫תראי, הנה. את רואה?‬
‫כאן ענדתי אותה. נשאר כאן חור.‬
‫דונה, סבתא שלי נתנה לי את הסיכה הזו.‬
‫זה רציני.‬
‫זו סיכת הדגל שלי.‬
‫לואיס, תירגע.‬
‫אם הסיכה הזו,‬ ‫ששתינו לא ראינו או זוכרות, אכן קיימת,‬
‫אז אולי מישהו מצא אותה‬ ‫והביא אותה למחלקת אבדות.‬
‫יש לנו מחלקת אבדות?‬
‫בחיי…‬
‫זה ייקח המון זמן.‬
‫היא מוכרחה להיות פה.‬
‫היה קל יותר‬ ‫לו ידעתי איך היא נראית, לעזאזל.‬
‫סיכת חרק.‬
‫דונה, זו סיכה בצורת חיפושית.‬
‫הסיכה שענדתי כל חיי.‬
‫מה שתגיד.‬
‫וואו, תראו את כל זה.‬
‫כן, מדהים שאיש לא חשב לזרוק את הזבל הזה.‬
‫דונה, אלה חפצים של אנשים.‬ ‫-כבר לא.‬
‫אבל תראי את הצעיף הזה.‬
‫הוא ממש יפה. מעניין מה קרה לו.‬
‫קרול, זה צעיף.‬
‫אפשר לקנות אותם במשקל.‬ ‫אני קונה צעיף כל שנה.‬
‫למישהו היה קר,‬
‫הוא לבש את הצעיף ושכח אותו על כיסא. הסוף.‬
‫כנראה.‬
‫סמכי עליי, קרול,‬ ‫לא לכל דבר יש איזשהו סיפור ענק ומורכב.‬
‫- הצעיף -‬
‫- קפה פיט -‬
‫- באן -‬
‫הקפה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני צריך קפה.‬
‫שיט, אחי. אתה צריך עזרה?‬
‫- אספרסו אספרונטו!‬ ‫פתוח -‬
‫- באן -‬
‫יו, מותק!‬
‫אתה רוצה להתחרות או לינוק איזה אגזוז?‬
‫אספרסו, מותק!‬
‫לעזאזל!‬
‫שיט.‬
‫יום שבת.‬
‫מי מאבד את החרא הזה?‬
‫פשוט תמשיכי לחפש.‬
‫אנחנו מתקרבים, בסדר? אני מרגיש את זה.‬
‫עצוב לראות את כל הדברים האלה.‬
‫אני בטוחה שהם חסרים למי שאיבד אותם.‬
‫- מטרו -‬
‫"שיר אשיר בגשם‬
‫"פשוט שר לי שיר בגשם‬
‫"איזו תחושה נפלאה‬
‫"אני שוב מלא שמחה"‬
‫אני לא יודעת. אני פשוט שונאת לאבד דברים.‬
‫בכיתה ד', השארתי תרמוס בגן החיות.‬
‫לפעמים אני עדיין חוזרת לחפש אותו.‬
‫היי, תראי. עגיל.‬
‫רגע. זה שלי! תהיתי לאן הוא נעלם.‬
‫נשק את הצוואר שלי.‬
‫האמת שיש כאן הרבה עגילים.‬
‫זו הפעם האחרונה, הבנת?‬
‫לא נוכל להמשיך…‬
‫לא, זה לא הסגנון שלי.‬
‫הם צעקניים מדי.‬
‫- האולר השווייצרי -‬
‫הקסולה כמעט מוכנה.‬
‫היא בסגנון טולוז.‬
‫זה אזור בצרפת?‬
‫התוצאות הגיעו?‬
‫סיכוי של 104.3% לפגיעה.‬
‫מתוך 100?‬
‫זה המספר שהמחשב הציג.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫אתה מכיר את ויגנר?‬ ‫-הכנר?‬
‫המתמטיקאי.‬
‫המתמטיקה הייתה נס בעיניו,‬ ‫מכיוון שהיא הכניסה היגיון בכול.‬
‫אולי המחשב טועה?‬
‫פספסת את הנקודה.‬
‫אנחנו בוהים בנס אמיתי.‬
‫אתה חושב שזה יהיה מחזה טוב?‬ ‫-מה?‬
‫מחזה טוב בן שתי מערכות,‬ ‫על קבוצת מדענים ומחשב.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי?‬
‫המערכה הראשונה תתרחש בלונדון‬ ‫והשנייה בהרווארד.‬
‫דמותו של יוג'ין ויגנר תהיה במחזה.‬ ‫הוא אוכל קסולה.‬
‫אתה רוצה לכתוב מחזה?‬ ‫-אני שוקל להתפטר מנאס"א כדי לכתוב.‬
‫וואו.‬
‫בוא איתי.‬ ‫-מה?‬
‫בוא ועזור לי לכתוב את המחזה.‬
‫כבר כתבתי תקציר והכול.‬ ‫שנינו נופיע במחזה, וגם ויגנר.‬
‫השחקן שיגלם את המחשב‬ ‫ידבר למיקרופון מאחורי הקלעים.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה.‬
‫אתה לא אוהב את המחזה?‬ ‫-לא. אני פשוט לא יכול לעשות את זה.‬
‫למה לא?‬
‫לא תאמין אם אספר לך.‬
‫אין דבר שלא אוכל להאמין לו.‬
‫תמצוץ לי את הזיון, קפלר 9C!‬
‫תירגע, חבר.‬ ‫-ותאכל חרא!‬
‫אני בסדר.‬ ‫-בוא נחזור פנימה.‬
‫אל תיגע בי, לעזאזל! אני בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫104.3%.‬
‫ערמת חרא.‬
‫- הווקי טוקי -‬
‫אני כאן. איך היה היום שלך? עבור.‬
‫זה היה היום הטוב בחיי, בערך. עבור.‬
‫גם שלי. עבור.‬
‫רכבתי על שור בשם ברוטוס למשך 17 שניות.‬ ‫עבור.‬
‫יצאתי לשיט קיאקים בלי אפוד הצלה. כמעט מתי.‬
‫עבור.‬
‫מה אתה עושה מחר? עבור.‬
‫יוצא למרוץ דראג ברחבי העיר, ואתה? עבור.‬
‫אני מתאחד עם אחי האובד. עבור.‬
‫ספר לי איך היה. עבור.‬
‫אתה יודע…‬
‫אתה יודע, חשבתי שאולי…‬
‫אם היית רוצה…‬
‫היינו יכולים…‬
‫לא, אתה עסוק.‬
‫עבור.‬
‫מה רצית לשאול? עבור.‬
‫שום דבר.‬
‫עבור.‬
‫טוב.‬
‫עבור.‬
‫אתם יודעים מה זה מזכיר לי?‬
‫קניות בחנות יד שנייה.‬
‫תמיד אהבתי את רשת "גודוויל".‬
‫לא אהבתי את הבלגן,‬ ‫או את הצעצועים שכבר לא השתייכו לילדים.‬
‫אבל חלק מהסוודרים היו נחמדים.‬
‫פעם קניתי שעון בחנות גודוויל.‬ ‫הילדים נשבעו שהוא רדוף רוחות.‬
‫אבל שני דולרים הם מחיר טוב, והוא עבד.‬
‫זה מספיק טוב בשבילי.‬
‫אני מרגיש שאתן לא מחפשות בכלל!‬
‫- כובע הגרב -‬
‫- נגן -‬
‫- סוסים‬ ‫1993 -‬
‫- המצית -‬
‫- מלון‬ ‫דמדומים -‬
‫מה את עושה?‬
‫כמעט סיימתי.‬
‫אימא?‬
‫דייוויד?‬
‫מי זו?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫טוחן האשפה שלכם מקולקל.‬
‫- תשתחררו -‬
‫- יציאה כביש מהיר -‬
‫בוקר טוב…‬
‫כוכב קטן.‬
‫- האיש המותש -‬
‫- הכוכב -‬
‫איפה זה? ראיתם אותו?‬
‫אלוהים. זהו זה, נכון?‬
‫לא, בחייך. אי אפשר לדעת.‬
‫אלה חייזרים, נכון?‬
‫הם מוכרחים להיות חייזרים.‬
‫אלוהים! אלה חייזרים!‬
‫תכינו את הרכב.‬
‫כן, תארזו הכול! אני לא יודעת לאן.‬
‫זה לא משנה, רק תארזו!‬ ‫-תירגעו!‬
‫אנו מבקשים את סבלנותכם‬ ‫בזמן שנמשיך לאסוף מידע על העצם דמוי הכוכב‬
‫אשר הופיע מעל…‬
‫אתם לא מבינים? כולנו נמות!‬
‫כולנו, יאכלו אותנו כאילו כלום!‬
‫זוזו!‬
‫אני מצטערת שלא מצאנו את הסיכה שלך.‬
‫נשמע שזו הייתה סיכה יפהפייה.‬
‫אני מרגישה חרדה.‬
‫אני אוהב לחם בננות.‬
‫כדאי שנדבר יותר עם דאג.‬
‫טוב, זהו זה, נראה לי.‬
‫- קבוצת גולדן הרווסט פודס -‬
‫גולדן הרווסט פודס.‬
‫- קבוצת הסופטבול -‬
‫הכנת לי את הדוחות?‬
‫אבקש ממך לאתר את כל הקבלות מהרבעון שעבר.‬ ‫תודה.‬
‫כן.‬
‫זה לא מתאזן.‬
‫באמת חשבתי שנמצא אותה.‬
‫טוב, אי אפשר לדעת.‬
‫לפעמים דברים פשוט מופיעים שוב.‬
‫כמו כל הדברים האלה.‬
‫המטריות, הסוודרים,‬ ‫המכנסיים האלה עם המילה הגסה בישבן…‬
‫- התחת הזה שייך לג'ונתן -‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הם מזכירים את כולם כאן.‬
‫ממש לא.‬
‫אני יודעת שלא קראת לי מטרייה הרגע.‬
‫לא…‬
‫אולי.‬
‫אבל תקשיבו.‬
‫תודה. אל תשכחו את אוקטובר ונובמבר.‬
‫נראה שהייתה תקופה בה כולנו הרגשנו אבודים…‬
‫וחיפשנו לאן ללכת.‬
‫אלה חייזרים, נכון?‬ ‫הם מוכרחים להיות חייזרים!‬
‫אלוהים! אלה חייזרים!‬
‫אנחנו גמורים!‬
‫אני זקוק לדוחות מינואר‬ ‫על שולחני עד סוף היום. תודה.‬
‫- חשבונית -‬
‫- הנהלת חשבונות -‬
‫לא תאמין מה אני עושה עכשיו.‬
‫אני עובדת!‬
‫כן, זה אמיתי.‬
‫אני לא צוחקת.‬
‫- חשבונית -‬
‫בסדר. בוא נכין אותך.‬
‫אני זקוק לדוחות מינואר‬ ‫על שולחני עד סוף היום. תודה.‬
‫לעזאזל, זה אמיתי?‬
‫כדאי שזו לא תהיה כת מזדיינת.‬
‫אל תכריחו אותי לחזור לשם!‬
‫אני לא יכולה! בבקשה, לא!‬
‫לא, אני שונאת את העולם בחוץ!‬
‫זו מחלקת השכר, הגבייה.‬ ‫מחלקת המכירות נמצאת שתי קומות למעלה‬
‫ומחלקת השיווק בקומה מתחת.‬
‫לכל הגברים האלה קוראים טרי‬
‫וזה המקום שלך.‬
‫לדעתי, התכוונתי לומר‬
‫שלפעמים צריך לתת לדברים זמן להישאר אבודים,‬
‫אתם יודעים,‬
‫לפני שאפשר למצוא אותם שוב.‬
‫תודה, קרול.‬
‫טוב, סיימנו כאן?‬
‫הנה את! חיפשתי אותך כל היום.‬
‫אתה חיפשת אותי? אני חיפשתי אותך!‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬