Onkohan koirilla nimiä meille?
Niitäkö ne toistelevat? Oikeita nimiämme.
Kiitos, minulle ei maistu.
Maailman viimeinen Hershey's-suklaapatukka on kymmenvuotiaan hallussa.
Muutan äidin luo.
Hetkinen. Äitisi luokseko?
Tiedätkö sinä, missä äitisi on?
Steven!
Mikä päivä nyt on?
Hetkinen.
En ymmärrä.
Sopiiko tämä äidillesi? -Hän sitä ehdotti.
Tuleeko hän tänne?
Menen hänen luokseen.
Miten? -En tiedä. Ehkä bussilla.
En anna sinun mennä bussilla niin kauas kuin…
Missä hän edes on?
Kanadassa. -Onko hän Kanadassa?
Mitä siellä on?
Joku mieskö? Oikeastaan älä kerro.
Ei lapsi voi matkustaa yksin bussilla Kanadaan.
Ei se vaikeaa ole.
Etkö viihdy täällä? -Miksi viihtyisin?
Onhan sinulla koti, isä, oma huone…
Se moniallerginen poika oli meillä kerran yökylässä.
Maailmasi on täällä. -Ja nyt se siirtyy Kanadaan.
En estele, jos tätä haluat, mutta vien sinut autolla.
Älä yritä väittää vastaan. -Selvä.
Uskomatonta. Haluatko tätä varmasti?
Selvä. Teen meille eväsleipiä.
Tilanteesta syytetään säätä.
Pelastusoperaatio viivästyy lisää.
Alus on tuuliajolla.
Se kapteeni vaikutti niin mukavalta, etten tajua tätä.
Hänelle tuli kai pakottava meno.
Mitä löytyi? -Viineri.
Inhoan niitä.
Jotain on syötävä. Kaikki muu on pilalla. -Ne ovat liian makeita.
Michael, puhu tälle miehelle järkeä. -Syödään se puoliksi.
Että se kokki kehtasikin karata, kun olimme jääneet…
Katsokaa! -Rannikkovartiosto tulee apuun!
Tuo ei ole rannikkovartiosto.
Mennään! -Kerätkää matkustajat.
Risteily on tehnyt heistä hitaita ja laiskoja.
Ei hitsi, vesiliukumäki!
Steven, toivon, että harkitset tätä vielä.
Tämä on iso päätös.
Kun auto lähtee liikkeelle, paluuta ei ole.
Mieti ihmissuhteita, joita olet solminut täällä kodissamme.
Kun poistut täältä, ne katkeavat iäksi.
Tiedän, miltä tuntuu olla hämmentynyt. Olen ollut nuori.
Missä sinä kuppaat? -Luulin, että…
Tuletko vai et? -Tulen. Anteeksi.
JÄLJELLÄ 5 KUUKAUTTA JA 7 PÄIVÄÄ
No niin. Minne ajetaan?
Niagaran putouksille.
Putouksilleko?
Luulin, että… Selvä.
Selvä.
Täältä tullaan, Niagaran putoukset.
Kun näet äitiäsi, voisitko antaa hänelle tämän?
Ole kiltti.
Näitkö tuon? -Minkä?
Nunnat!
He menivät ohi.
Kuule.
Steven…
Steven!
Puhu minulle.
Mitä? -Puhu minulle.
Mistä? -Mistä vain, kunhan puhut.
Puhutaanko tytöistä?
Hei, puhu minulle. Eikö sinulla ole tylsää?
Ei. -Selvä, no…
Mitä kuuntelet? -Musiikkia.
Mutta millaista? -Et tykkäisi siitä.
Kokeillaan.
En muuten tykkääkään.
Mitä jos puhuisimme? -Nyt sitten haluat puhua.
Tämä on minullekin vaikeaa.
Tämä on rankka paikka.
Näin ei pitänyt käydä. Isänä oleminen on aikamoista arpapeliä.
Steven! -Mitä?
Kuulitko tuosta mitään? -Mistä?
Siitä, mitä sanoin. -En. Mitä sanoit?
Puhuin siitä, miten rankkaa elämä joskus on.
Olen isäsi, ja silleen.
Se kuulosti paremmalta äsken.
Olin nimetä sinut Henryksi. -Mitä?
Halusin itse olla Henry.
Se olisi helpottanut meidän molempien elämää.
Äitisi on mahtava, mutta hän jätti meidät.
Hän liukeni kuin varas yöhön.
Uskotko, ettei se toistu? -Uskon.
Et voi olla varma. -Hän on onnellinen.
Onko? -On.
Hän on laihtunut ja hankkinut koiran.
Hän tekee metalliveistoksia metsässä.
Veistoksiako?
Millaisia?
En tiedä. Ne ovat abstrakteja.
Sellaisia kiemuraisiako?
Kiemuraisia…
Kiva hänelle. Hän on aina ollut luova tyyppi.
Olisi se onnistunut kotonakin.
Kiva silti hänelle.
Minä en jättäisi sinua.
Haluan tehdä sen selväksi.
Luulit, ettet jättäisi sohvaakaan. -Tuo on epäreilua.
Näen sinut housut jalassa ensi kertaa viikkoihin.
Miten se tähän liittyy?
Emme puhu housuistani vaan äidistäsi.
Mitä etsit? -Eväsleipiä.
En tehnyt…
Leipää ei ollut.
Hankimme jotain matkalta.
Mitä löytyi?
Sipsejä, limsaa ja pähkinäsekoitus. Pane se takaisin.
Kuivattua banaania ja pähkinöitä. Kuulehan.
Nämä ovat heikkolaatuista mielitekoruokaa.
Sekoitussuhdekin on huono.
Tässä perheessä tehdään omat sekoitukset.
En syö jätesäkistä. -Puhdas tämä on.
Hyvässä sekoituksessa on tietty kaava ja paremmat ainekset.
Hyvä sekoitus alkaa hyvästä pohjasta.
Chicagon tyylisen sekoituksen pohja on kinuski-cheddar-popcorn.
Se on mahtava sekoitus makeaa ja suolaista.
Popcorn on hyvä pohja, mutta siihen tulee helposti himo.
Menoa pitää hidastaa jollain sopivan rapealla.
Paahdettuja maissinjyviä, juustokeksejä, vohveleita.
Aika paljon kaikenlaista. -Voi, poikaseni.
Emme ole läheskään valmiita.
Rapean jälkeen tarvitaan jotain sitkeää, esimerkiksi nallekarkkeja.
Myös matokarkit sun muut käyvät.
Nyt sekoituksessa on rapeutta, sitkeyttä ja suussa sulavuutta.
Amatööri lopettaisi tähän. -Useimmat lopettaisivat jätesäkkiin.
Opetan sinulle eroa hyvän ja loistavan evässekoituksen välillä.
Näyttää kuin heittäisit ruokaa pois.
Mitä luulet minun tehneen sohvalla?
Itkeneen. -Olen tehnyt muutakin.
Vaikeroineen. -Sitäkin.
Lisäksi olen hionut sekoitusstrategiaani. Luota minuun.
Meillä on makeaa, hapanta ja suolaista, mutta kaksi makuprofiilia puuttuu.
Kitkerä ja umami.
Kitkeryyttä saadaan tummasta suklaasta.
Doritot ovat paras umamin lähde.
Murskaa nuo, poika.
Älä arkaile. Mahdollisimman hienoksi.
Nyt ravistellaan.
KAMERAVALVONTA
Näytät sekopäältä.
Tämä on ainoa keino jakaa maut tasaisesti.
No niin.
Nyt maistetaan.
Tämä on aika hyvää. -Näetkö nyt?
Mikään ei ole koskaan liian suolaista tai makeaa.
Maulta vain puuttuu vastapari. -Eikö meille tule paha olo?
Tulee, mutta olet nuori, eikä sekoituksessa siitä ole kyse.
Maku ensin, seuraukset myöhemmin.
Tiedätkö, mikä sopisi kyytipojaksi? -No?
Jäähilejuoma.
Nyt puhut asiaa.
Voi luoja! Olemme tuhoon tuomittuja.
Vaikka saisittekin lunnaat, mitä tekisitte niillä?
Rahalla ei ole enää arvoa. -Emme piittaa rahasta.
Vaan mistä?
Merirosvon elämä on ankaraa.
Se on täynnä julmuutta ja tuskaa.
Otamme muilta sen, mitä vaille olemme jääneet.
Ennen Keppleriä se tarkoitti rahaa ja arvotavaroita.
Mutta nyt…
Nyt otamme sen, mitä elämästämme on puuttunut.
Lepoa, rentoutumista ja hauskanpitoa auringossa.
Isoja hedelmäkoristeisia drinkkejä, joista osa on sinisiä.
Merirosvoina emme ole saaneet nauttia sellaisista,
joten nyt otamme ne.
Saamme vihdoin kokea rauhan ja ilon hetkiä.
Ne ovat merirosvolle kultaakin kalliimpia.
Hauskanpitoa. Limbokisoja.
Suklaalähteitä. Lomailua.
Kaappasimme aluksenne, jotta saamme kokea rauhaa -
ennen kuin on myöhäistä.
Jos vapautatte meidät,
saatte vapaasti nauttia risteilystä, vai mitä?
Miksipä ei? -Ilman muuta.
Tulkaa mukaamme. -Liikaa väkeä.
Anteeksi? -Liikaa ihmisiä aaltoaltaassa.
Pitkät jonot vesiliukumäkeen.
Ei se olisi hauskaa.
Kauemmas siitä!
Kannatti silti kokeilla.
Eikö olekin mahtavaa? On ihanaa olla tien päällä.
Kaksi kaistaa vievät meidät minne vain.
Jos voisit mennä minne vain, minne menisit?
Niagaran putouksille. -Ai.
Tosiaan, äitisi.
Tien lumoissa unohtaa joskus, minne oli menossa.
Siis putouksille.
Osaan muutakin kuin valmistaa välipaloja.
Voin opettaa sinulle kaikenlaista.
Sen, miten viikataan lakana tai silitetään housut.
Miten vaihdetaan rengas tai paistetaan muna.
Osaan solmia solmion, käyttäytyä häissä ja keplotella itseni pois tappelusta.
Osaan piirtää aika hyvän ankan.
Kerran kokosin lipaston katsomatta ohjeita.
No, kumminkin…
Jos joskus tarvitset niitä taitoja, soita minulle.
Selvä, isä.
Varastin vodkaa baarikaapista!
Hyvä! Anna tuulen viedä se pois.
Olen varastanut lompakostasi ja väärentänyt allekirjoituksesi!
NIAGARAN PUTOUKSET 667 KM
Rakastatko äitiä yhä?
Rakastan. Hän oli ensimmäiseni.
Minä en hänen.
Jos mietit. -En miettinyt.
Oli virhe kertoa Margaretille, joka kertoo aina kaiken Stephanielle.
Stephanie on Amandan ystävä. He ovat aina Charlotten luona.
Arvaa, kuka siellä oli kaksi viikkoa sitten? Lucy.
Lucyn paras kaveri on Tiffany, jota en tunne,
mutta hän tuntee Katen,
joka tuntee Hillaryn, joka näkee usein lavertelija-Jenniferiä.
Louise sanoi hänelle, että olen hänestä kiva,
mutta ettei hän silti halua pussailla tai seurustella.
Se oli iso juttu.
Keneen olet ihastunut? -Louiseen.
Kiitos kyydistä. Tämä on kauempana kuin luulin.
Tämä on pikkujuttu, ja olemme perillä ennen kuin huomaatkaan.
Kiva.
Soitetaanko Carolille?
Olemme jo hyvästelleet.
Kaipaan häntä ja Elenaa.
Selviämme tästä kyllä.
Anteeksi, mutta rakkautenne on kaunista.
Kiitos.
Etsittekö neljättä suhteeseenne?
Michael!
Pauline!
Bernard!
Valtaamme laivamme takaisin.
Siinä he ovat.
Alus on meidän. Teidän pitää häipyä.
Mitä hän sanoi? -Kolme putosi yli laidan.
He yrittävät auttaa.
He hukkuvat!
Kovempaa!
Sinnitelkää!
Vetäkää!
Vielä!
Olen aina miettinyt, miltä tuntuisi pelastaa ihmishenki.
Tämä on elähdyttävää. -Niin.
Veto!
Tahdon komentosillalle.
Pitäisikö ajaa toiseen suuntaan?
Se on meitä liian paljon nopeampi.
Mitä teemme?
Menemme ylös. -Ylöskö?
Ylös.
Emme selviä.
Voi luoja.
Emme selviä. -Kaikki on hyvin.
Ja vaikkei olisikaan, olemme yhdessä.
Rakastan teitä, kultaseni.
Jumaloin teitä molempia.
Olemme elossa!
Luojan kiitos.
PYSÄHDYSPAIKKA
Miten mahasi voi?
Hyvin. Entä sinun?
Pysäköin lähelle vessaa ihan syystä.
Kuvottavaa, iskä.
Onhan tämä kivempaa kuin bussimatka? -Paljon kivempaa.
Nyt on aika käydä nukkumaan. Oletko valmis?
Joo.
Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Rakas Brooke, kun aloin kirjoittaa tätä,
mietin, millä sanoilla saisin sinut takaisin.
Sanoisinko, että olen nykyään timmi ja osaan lentää lentokonetta?
Se ei olisi totta.
Olet älykkäin, kiltein ja kaunein tuntemani nainen.
En ole ollut ennallani ilman sinua.
Mutta tässä kirjeessä ei ole kyse siitä.
Olen muistellut sitä, kun kerroit olevasi raskaana.
Sain sellaisen paniikkikohtauksen, että luulin kuolevani.
Sitten kuulimme lapsen olevan poika ja tunne katosi.
Tiesin, etten ollut saamassa vain poikaa,
vaan ehkä myös parhaan ystävän.
Kun Steven kertoi lähdöstään, pelästyin ja lauoin typeryyksiä kuten aina.
Minulle tuli tosi hyödytön olo.
Poikani hyvästelemisestä jää tuskallinen muisto.
Hän on ainoa iloni, rakkaani, ylpeyteni ja kamuni.
Hän on ainoa tärkeä asia elämässäni.
En tiedä, miten elän ilman häntä.
Olemme nousemassa autoon.
Saatan ajaa kiertoteitä, jotta tämä kestäisi kauemmin.
Älä suutu, jos myöhästymme.
Mitä sitten teetkin,
varmista, että hänen elämänsä viimeiset kuukaudet ovat upeita.
Poika on sen ansainnut.
Rakkaudella Eric.
Hei, mitä nyt?
Hitsi. Sinun ei ollut tarkoitus… -Anteeksi.
Mitä? Ei se haittaa.
Isä, minä valehtelin. En tiedä, missä äiti on.
Tiesin vain, että halusit nähdä hänet, ja olit tosi…
Siksi minä…
Etkö ole vihainen?
Miksi olisin?
Tämä on elämäni onnellisin päivä.
Uskomatonta, ettet lähdekään.
Minä olisin mokannut ihan samalla tavalla. Olen älyttömän ylpeä.
Isä, tämä sattuu.
Anna minun nauttia hetkestä.
Hyvä on.
Kiitos kyydistä kotiin. Mitä olisimme tehneet ilman teitä?
Kurjaa, että risteily jäi kesken. -On kiva olla kuivalla maalla.
Mitä teette seuraavaksi?
Lähdemme ajamaan -
halki Amerikan.
Grand Canyonilla voi valita pohjois- tai eteläreunan.
Suosittelen pohjoista.
Lykkyä tykö.
Minne ajetaan?
Kaikki on mahdollista. Grand Canyon, Alamo…
Entä Niagaran putoukset? -Oletko tosissasi?
Mennään Niagaran putouksille.
Totta helvetissä.
Aja!
Grand Canyon!
GRAND CANYON 555 KILOMETRIÄ
Tekstitys: Anne Aho