Szerinted a kutyák adnak nevet nekünk?
Hűha!
Vajon ezt mondják? A nevünket?
Az igazi nevünket?
Nem, most nem kérek.
Kösz.
10% KEDVEZMÉNY A KÉK BOLYGÓ
…ezé a tízéves kislányé az utolsó Hershey-szelet a Földön.
Anyához költözöm.
Várj! Anyádhoz?
Steven, te tudod, hol van anyukád?
Steven, tudod, hol van?
Steven!
Milyen nap van ma?
CAROL ÉS A VILÁGVÉGE
Várj, én…
Nem értek semmit.
- Anyád belement ebbe? - Az ő ötlete volt.
Várj, szóval idejön?
Nem, én megyek hozzá.
Hogyan?
Nem tudom. Busszal?
Busszal? Nem hagyom, hogy egyedül nekivágj…
Hol él egyáltalán?
- Kanadában. - Kanadában?
Kanadában van?
Mi van Kanadában?
Bepasizott?
Felejtsd el! Ne mondj semmit!
Nem hagylak egyedül buszozni Kanadába.
- Még gyerek vagy. - Nem nagy ügy.
Azt hittem, szereted itt.
Mit lehet szeretni itt?
Mit tudom én?
A házadat, apádat, a szobádat…
És az a srác, aki egyszer itt aludt…?
Aki mindenre allergiás volt? Az egész életed itt van.
És ezentúl az életem Kanadában lesz.
Ha tényleg ezt akarod,
nem tartalak vissza, de elviszlek.
- És erről nem nyitok vitát. - Felőlem…
Ezt nem hiszem el!
Biztos, hogy ezt akarod?
Jól van. Akkor készítek pár szendvicset.
…mindezért az időjárást okolják.
…a mentőakciót tovább késlelteti…
…most is a tengeren bolyong…
Pedig az a kapitány olyan kedves embernek tűnt.
Nem értek semmit.
Biztos fontos dolga akadt.
- Az mi? - Dán süti.
Azt utálom.
Hát, valamit enned kell, és minden más megromlott.
Túl édes.
Michael, kérlek, nem térítenéd észhez ezt az embert?
Gyerünk, osszuk el!
A séf is szégyellheti magát. Így lelépni a kapitány után…
- Istenem! Nézzétek! - Itt a parti őrség! Megmenekültünk!
Nem hiszem, hogy ez a parti őrség.
- Gyerünk! - Tereljetek össze mindenkit!
A hajóúttól már lassúak és puhányok lettek.
Szent szar! Egy vízi csúszda!
Steven?
Szeretném, ha átgondolnád, amire készülsz, jó?
Ez egy nagy lépés, fiam!
Amint elindultunk a kocsival, már nincs visszaút.
Gondolj csak a sok mindenre, ami ideköt.
Az otthonodhoz.
Mert ha elmész, ezek örökre elvesznek.
Tudom, milyen, ha össze vagy zavarodva. Én is voltam gyerek.
Apa, mi tart ilyen sokáig?
- Azt hittem… - Jössz vagy nem?
Igen. Bocsi.
HÁTRALÉVŐ IDŐ: 5 HÓNAP, 7 NAP
Rendben. Akkor hova megyünk?
A Niagara-vízeséshez.
A Niagara-vízeséshez?
Azt hittem… Oké.
Rendben.
Akkor Niagara vigyázz, mert jövünk!
Steven?
Amikor találkozol anyáddal, kérlek, hogy add ezt át neki, oké?
Légyszi!
- Láttad ezt? - Mit?
Az apácákat!
Mellettünk húztak el.
Hé!
Steven!
Mondj valamit!
- Micsodát? - Mondj valamit!
Miről?
Nem tudom, bármiről, csak dumáljunk!
Dumáljunk a csajokról?
Hé!
Beszélgessünk! Nem unatkozol?
- Nem. - Oké, akkor…
- Mit hallgatsz? - Zenét.
- De milyen zenét? - Úgysem tetszene neked.
Ó, csak tégy próbára!
Tényleg nem tetszik.
Mi lenne, ha beszélgetnénk?
Most bezzeg beszélnél.
Nézd, ez nekem is nehéz.
Ez az egész túl sok. Abszolút nem így kének történnie.
És ráadásul apa is vagyok…
Szóval csak töröm a fejem.
Steven!
- Steven! - Mi van?
- Hallottál bármit is? - Miből?
Abból, amit most mondtam.
Nem. Mit mondtál?
Arról beszéltem, hogy…
tudod, az élet néha nehéz.
És hogy az apád vagyok, meg ilyenek.
Elsőre valahogy jobban hangzott.
- Tudod, szinte Henrynek neveztelek. - Mi?
Mindig Henry akartam lenni.
Attól minden könnyebb lett volna.
Mindkettőnk számára.
Anyád csodálatos asszony, de elhagyott minket.
Lelépett, mint egy tolvaj az éjszakában. Azt hiszed, nem teszi meg újra?
Nem fogja.
Ezt nem tudhatod.
Most boldog.
Tényleg?
Ja. Fogyott öt kilót, van egy Murphy Brown nevű kutyája,
és nagy fémszobrokat csinál az erdőben.
Szobrokat csinál?
Miről?
Nem tudom. Absztrakt szobrok.
Olyan tekergősek?
Tekergősek.
Hát, jó neki. Mindig is kreatív típus volt.
Itthon is csinálhatta volna, de…
Örülök, hogy boldog.
Én sosem hagynálak el.
Szeretném, ha ezt tudnád.
- Már azt hittem, a kanapét se hagyod el. - Ez nem igazságos!
Apa, hetek óta most először láttalak nadrágban.
Mi köze ennek bármihez?
Most nem a nadrágom a probléma. Az anyád a probléma.
- Mit keresel? - A szendvicseket.
Nem csináltam…
Nem volt kenyerünk.
Megállunk, és veszünk valamit.
ITALOK
Na mit vettél?
Csipsz, üdítő, diákcsemege.
Tedd azt vissza!
Szárított banánszirom és mogyoró?
Hadd mondjak valamit!
Ez egy halom szemét. Oké?
Impulzív nasi.
Ráadásul a keverék is rossz. Nem.
Ebben a családban saját keveréket készítünk.
- Nem fogok szemeteszsákból enni. - Pedig tiszta, higgy nekem.
A jó keveréknek saját tudománya van,
és nincs benne ilyen szemét.
Egy jó keverék a jó alappal kezdődik.
Én a chicagói keverékre esküszöm. Karamell és sajtos popcorn.
Van benne egy kevés mindenből, édes is, meg sós is.
A popcorn remek alap,
de az ember hajlamos két kézzel tömni magába,
szóval kell hozzá valami, ami lelassít.
Mint egy fekvőrendőr. Valami ropogós.
Kukorica, sajtos falat, ostya.
Ez túl sok cucc szerintem.
Jaj, fiam!
Pedig még egyáltalán nem végeztünk.
A ropogós után kell valami rágós,
például gumimaci, vagy bármi ebből a termékcsaládból.
Gumi, zselés, savanyú, satöbbi.
Rendben.
Már megvan a rágós cucc, a ropogós és a szájban lassan olvadó.
Egy amatőr itt meg is állna.
- Ha nem állt meg már a kukazsáknál. - Steven!
Próbálom megtanítani, mi a különbség a jó keverék és a kiváló között.
Nekem inkább ételpazarlásnak tűnik az egész.
Szerinted mit csináltam a kanapén?
- Sírtál? - Nem csak sírtam.
- Jajgattál? - Oké, igen.
De közben ezt is tökéletesítettem.
Bízz bennem!
Megvan az édes, a savanyú és a sós,
de elfelejtettünk két nagyon fontos ízt:
a keserűt és az umamit.
Keserűnek mindig étcsokit választok,
umaminak pedig feltétlenül Doritost.
Törd össze őket, fiam!
Bátrabban! Minél apróbb, annál finomabb.
És most jól összerázzuk az egészet.
Apa, hülyén nézel ki!
Bízz bennem! Csak így lehet rendesen összekeverni az ízeket.
Jól van.
És most ideje megkóstolni.
- Ez igazából egész jó. - Látod?
Ha ízekről van szó, nincs olyan, hogy túl sós vagy túl édes.
Csak hiányzik belőle az ellentétes íz.
- Nem leszünk ettől betegek? - Ó, dehogynem.
De fiatal vagy, és most nem ez a lényeg.
Az íz a fontos, a többit később megoldjuk.
- Tudod, mi illene még ide? - Na mi?
A jégkása.
Jó meglátás!
Uramisten!
Végünk van!
Még ha kapnak is váltságdíjat értünk, mit érnek vele?
A pénz már semmit nem ér.
Minket nem érdekel a pénz.
Akkor mit akarnak?
A kalózélet rettentő kemény.
Csupa kegyetlenség és kín.
Azt vesszük el másoktól, amitől megfosztottak minket.
A bolygó előtt pénzre és értéktárgyakra hajtottunk.
De most…
Most azt vesszük el, amiről lemaradtunk a kalózévek alatt.
Pihenés, lazulás, mókázás a napon.
Nagy pohár koktélok, nagy gyümölcsdarabokkal.
Kék színben is.
A kalózélet nem nyújtott ilyen örömöket,
ezért most elvesszük.
Békés, boldog pillanatokat akarunk, olyan életet, ami sosem adatott nekünk.
Egy kalóznak most ezek érnek a legtöbbet.
A szép napok.
Limbóversenyek,
csokiszökőkutak,
vakáció.
Szóval ezért foglaltuk el a hajótokat, hogy megismerjük a nyugalmat.
Amíg nem késő.
Nos, ha elengednek minket,
egyikünk sem bánná, hogy velünk élvezzék a hajóutat. Igaz?
- Én benne vagyok. - Maximálisan.
- Tartsanak velünk! - Túl zsúfolt lenne.
- Tessék? - Túl sok ember lenne a medencében.
Hosszú sorok a csúszdánál.
Egyáltalán nem lenne jó móka.
Vissza! Gyerünk!
Hát, egy próbát megért.
Hát nem szuper?
Istenem, imádom a nyílt országutat.
Két sáv, ami bárhová elvisz.
Oké. Ha most bárhová mehetnél, hová mennél?
A Niagara-vízeséshez.
Aha. Az anyádhoz.
Ezért varázslatos úton lenni. Néha azt is elfelejted, hova mész.
Niagara-vízesés.
Tudod, máshoz is értek ám, mint nasit készíteni.
Rengeteg tudást átadhatnék neked.
Például hogy kell ágyneműt hajtogatni, nadrágot vasalni,
kereket cserélni, tökéletes tojást sütni.
Tudok Windsor-csomót kötni, tudom, mit ne mondj lagzin.
Hogy kerülj el egy bunyót.
Lássuk! Egész ügyes kacsát tudok rajzolni.
Egyszer összeraktam egy komódot az útmutató segítsége nélkül.
De mindegy.
Szóval ha bármikor tudni szeretnél bármit az előbbiekből, csak hívj fel.
Oké, apa.
Csak nyomom, mint a bélyegárus
Egyszer azt mondta Ki kell játszanod a lapjaidat
A kártyák néha egy garast sem érnek
Ha soha nem teríted ki őket
Néha mintha minden fény csak rám ragyogna…
Vodkát loptam a bárszekrényből!
Ez az! Hadd fújja el a szél!
Pénzt loptam a tárcádból, és aláhamisítottam az aláírásodat!
Csak nyomom, beváltottam a zsetonjaimat
Csak nyomom, mint a bélyegárus
Együtt, nagyjából egy tempóban
Csak nyomd, csak nyomd tovább
NIAGARA VÍZESÉS - 665 KM
Még szerelmes vagy anyába?
Igen. Nekem ő volt az első.
Neki nem én voltam az első.
- Ha esetleg érdekel. - Nem érdekel.
Csak mert elmondtam Margaretnek,
és Margaret mindent továbbad Stephanie-nak,
aki Amanda barátnője, és sokat járnak Charlotte-hoz,
és két hete ki volt nála véletlenül? Lucy!
És Lucy legjobb barátnője Tiffany, akit nem is ismerek,
de ő ismeri Kate-et héberóráról,
és Kate ismeri Hillaryt, aki Jenniferrel lóg,
és Jennifer egy pletykafészek,
és Louise azt mondta neki, hogy szerinte helyes vagyok.
De azért sem smárolni nem akar velem, sem komolyan járni.
Rémesen ciki volt.
- Melyik is tetszik neked? - Louise, apa!
Kösz, hogy elhoztál.
Nem tudtam, hogy ilyen messze van.
Ugyan, szívesen.
És ne izgulj, tök gyorsan odaérünk.
Szuper.
Ne hívjuk fel Carolt?
Már elbúcsúztunk tőle, szívem.
Úgy hiányzik! Hiányzik Elena is.
Túljutunk ezen. Megígérem.
Bocsánat! A maguk szerelme…
olyan gyönyörű!
Köszönjük.
Keresnek esetleg egy negyediket?
- Michael! - Michael!
Pauline!
- Bernard! - Bernard!
Visszavesszük a hajónkat!
Ott vannak!
Hé! Ez a mi hajónk! Menjenek el innen!
- Mit mond? - Hárman beestek a vízbe!
Próbálják kihúzni őket.
Megfulladnak!
Erősebben!
Gyerünk!
Húzzátok!
Újra!
Mindig kíváncsi voltam, milyen érzés emberéletet menteni.
Igen felvillanyozó.
Bizony!
Húzzátok!
Vigyen a hídra!
Nem kéne inkább megfordulnunk?
A víz túl gyors, mi meg lassúak vagyunk.
Akkor mit tegyünk?
- Felfele megyünk. - Mi?
Fel!
Ezt nem fogjuk megúszni!
Te jó ég!
Nem fog sikerülni.
Semmi baj.
Még ha nem is éljük túl, együtt vagyunk.
Szeretlek, drágáim!
Én is nagyon szeretlek titeket!
Ez az! Túléltük!
Hála Istennek!
PIHENŐHELY
Hogy van a gyomrod?
Jól. A tiéd?
Nem fogok hazudni. Okkal alszunk a pihenőhely mellett.
Apa, ez olyan undi!
Nem jobb így, mint egyedül buszozni?
De igen. Ezerszer jobb.
Mindegy, ideje lefeküdni.
Készen állsz?
Igen.
Jó éjt!
„Drága Brooke! Mikor belevágtam az írásba,
azon töprengtem, hogy mivel szerezhetnélek vissza.
Írhatnám, hogy kigyúrtam magam, és megtanultam repülőt vezetni.
De egyik sem igaz.
Brooke, nálad okosabb, kedvesebb,
gyönyörűbb nőt soha nem ismertem.
és bevallom, nélküled nem vagyok a régi.
De ez a levél most nem erről szól.
Sokszor eszembe jut, mikor mondtad, hogy terhes vagy.
Emlékszem, annyira pánikba estem, hogy azt hittem, meghalok.
De aztán kiderült, hogy fiú lesz, és elszállt minden félelmem.
Már akkor tudtam, hogy nem csak egy fiút kapok,
de talán egy új legjobb barátot is.
Amikor Steven közölte, hogy elmegy, persze kiborultam,
és mondtam egy rakás hülyeséget, mint mindig.
Sose éreztem magam ilyen haszontalannak.
Örökké gyötörni fog, hogy el kell válnom tőle.
A fiam az egyetlen örömöm.
Ő a szerelmem, a büszkeségem, a pajtásom.
Ő a legfontosabb nekem,
és nem tudom, hogy fogok élni nélküle.
Mindjárt beszállunk a kocsiba.
Talán teszek egy-két kitérőt, hogy tovább tartson az út.
Ne haragudj, ha picit késünk.
Csak annyit kérnék tőled,
tégy meg mindent, hogy élete utolsó hónapjai a legjobbak legyenek.
Megérdemli a srác.
Szeretettel, Eric.”
Hé! Mi a baj?
Basszus! Ezt nem kellett volna…
Bocsánat!
Tessék? Ugyan, nincs semmi baj.
Apa, hazudtam.
Nem tudom, hol van anya.
De tudtam, hogy látni akarod,
és úgy el voltál…
Ezért én…
Nem vagy dühös?
Miért haragudnék?
Ez életem legboldogabb napja.
Ezt el sem hiszem!
Nem hagysz el!
Plusz, ahogy elcseszted… én is pont így csináltam volna.
Sosem voltam büszkébb rád!
Apa, ez fáj!
Kérlek, add ezt meg nekem!
Jól van.
Köszönjük, hogy hazahoztak. Nem tudom, mi lett volna maguk nélkül.
Sajnálom a vakációjukat.
Jó újra szilárd talajon állni.
Nos, mihez kezd ezután?
Autózni fogunk.
Beutazzuk Amerikát.
Ha a Grand Canyonhoz érnek,
választhatnak az északi és a déli perem között.
Én az északit ajánlom.
Sok szerencsét!
Oké, akkor most hová menjünk?
Bárhová mehetünk. A Grand Canyonhoz, Alamóba…
Mit szólsz a Niagara-vízeséshez?
Tényleg?
Menjünk a Niagara-vízeséshez!
Naná!
Gyerünk!
Igen!
A Grand Canyon!
GRAND CANYON - 555 KM
A feliratot fordította: Györfi Rita