Да уважаваме "ЛЕДУ"?
"ЛЕДУ" не ни уважава, защо ние да я уважаваме?
#БОЙКОТИРАЙЛЕДУ
Това е истинска кожа, трудно се реже, трябва остра ножица.
Ако сте стресирани, опитайте.
Момент.
Виждате ли? "ЛЕДУ", гледате ли?
Чао, "ЛЕДУ"!
- Да се оттегли? - Леду изрече тежки думи, длъжен е.
Много ясно!
Нели, кажи ми честно, по-лош ли съм от Мусолини, Франко и Чаушеску?
На тях са им позволили да запазят медалите си.
- Венсан? - Госпожо министър.
Сеул иска да отзове посланика си. Цяла Азия негодува.
Този пазар е важен, и то не само за луксозния сектор.
Не е ли достатъчно да ми отнемете медала?
От Външно ме притискат да изпратим ясно послание.
Аз също съм длъжна, Венсан.
- Разбирате ли какво искам? - Главата ми.
Разбрах ви отлично, г-жо министър.
Кражба на интелектуална собственост, клевети, фалшификати. Полудяхте ли?
Знам, че искахте да отправите послание - и успяхте.
Съдебният ни иск няма нищо общо с желанието ни да работим с вас.
Това е изнудване.
Нека поясня. "Допел" винаги ще бъде независима.
Няма да работим за група, особено за "Ровел".
Кажете ми защо Модната гилдия покани неизвестна берлинска марка
като "Допел" за ревю в Париж? Вече работите за нас.
Кои сте вие, мафията ли?
Следобед Никита ще прави първото си ревю за "Ровел". Поканени сте.
Ще поговорим.
Ние срещу Диан Ровел, най-богатата жена във Франция.
- Ще я предизвикаме публично. - Тя притежава 75% от медиите.
- Може да загубим "Допел". - И какво, в затвора ли ще ни вкарат?
Перл Фостър e.
- Иска да се видим по-късно. - Заповядва ли ни? Няма да ходим.
Добър ден, мадам.
Следите ли новата модна драма? Ще обясним защо всички мразят Венсан Леду.
Той бе заснет да казва:
Писна ми от тази мафия селяни кучеядци!
Шокира ли ви? Нас - да. Венсан Леду е институция.
Национален паметник, незаменим като Айфеловата кула.
- Докато... - Расист! Расист!
Сега всички го изоставят - дори неговата муза Перл Фостър.
Въпреки 25-годишното си сътрудничество с модната къща,
вечната му муза отказа да му бъде модел.
"ЛЕДУ" е една от последните независими френски модни къщи.
Ще преживее ли тази криза? Особено ако Венсан бъде свален от трона.
Фамилията Леду се нуждае от заместник, и то бързо.
НА КОГО ЗАЛАГАТЕ?
Залагаме на логичния наследник, племенника му Робансон.
Първата му колекция бе представена преди десет години.
Той все още чака, както и ние.
- Извинете. - На Марва ли търсиш? Четвъртият отляво.
Благодаря.
Затвори вратата.
- Някога крали ли са нещо от телефона ти? - Какво, снимки на члена ми?
Няма значение. По дяволите.
Венсан?
Благодаря, Нели.
Робансон, талантът е като хубавото вино. Отлежава бавно.
Вярно, на твоя му трябваше дълго отлежаване.
- След твоя опит преди няколко години. - Тоест пълния провал.
- Не бъди толкова самокритичен. - Ти го каза.
Заточи ме като пиар. Простих се с голямата си страст - дизайна.
Дадох ти тази работа, за да ти помогна да си стъпиш на краката.
Но в душата си ти се отказа много отдавна.
Робансон, талантлив си. Много талантлив. И винаги си бил.
Просто изпревари времето си.
Във всеки случай,
днес ти си единственият, който може да заеме мястото ми в "ЛЕДУ".
- На баба ли е? - Да, би искала да остане в семейството.
Ще се справиш отлично. Разбира се, отначало ще ти помагам.
- Робансон е грешна стратегия. - Не е твоя работа.
Съжалявам, Роби, нищо лично.
- Какво нахалство! След снощи... - Не трябваше да ме молиш да бъда модел.
Задачата ми е да спася модната къща, не теб.
Единствената печеливша стратегия за бъдещето й е ново начало.
А не пак същото.
Палома Кастел.
- Моля?! - С какво ме превъзхожда тази пънкарка?
Смесена кръв, обществено ангажирана.
С партньорката й са всичко, което ние не сме.
- Освен това тя има добри идеи. - Едва ли е от значение.
Знам, че почти не я познаваш и мразиш бунтарите...
Нищо не знаеш!
Благодаря ти за предложението, но не решаваш ти.
Хубаво.
Акционерите на къщата да гласуват.
Здравейте, Палома.
Очаквах от "Риц" да ме изхвърлят.
Не ви ли харесва кварталното ми кафене? Седнете.
Е?
Ще подпишете ли с "Ровел"?
Те ни съдят. Ако не подпишем, ще ни разорят с разходи по адвокати.
Но сме тук само защото вие искате да направите същото.
Съдебен иск заради вашето лого.
Венсан Леду дори не се потруди да ми каже лично.
- Предай му, че ще се борим... - Спри. Виждам, че си разгневена.
Имам въпрос.
Знаеш ли защо "Ровел" те искат? Не се интересуват от "Допел", а от теб.
- Искат да си купят екологична съвест. - Като всички останали.
Но ти представляваш много повече за тях.
Диан Ровел е вманиачена по модна къща "ЛЕДУ".
Може би, но аз съм Кастел.
"ЛЕДУ" няма да те съди. Предлагаме ти работа.
Да заместиш Венсан като художествен директор.
Това е абсурдно!
- Какво ще правим с Йе-Джи в "ЛЕДУ"? - Каквото искате.
Няма да те баламосвам.
Дъщерята на голямата любов на Венсан. Страхотна история, особено в модата.
"ЛЕДУ" е преди всичко семеен бизнес.
Леле, всички сте луди.
Историята, която искате, не съществува.
За какво семейство говориш? Баща ми почина и Венсан ни изгони.
Бях двегодишна и когато...
Бях на 11, когато почина мама. Останах съвсем сама.
Къде беше семейството тогава?
Познаваше ли баща ми, или не?
Уверена съм, че отговорите, които търсиш, са в "ЛЕДУ".
Здравейте, мадам Леду.
Благодаря, че дойде.
Дано гилотината не е боляла много.
И така, предполагам, че ще гласуваш за собствената си плът и кръв?
Мога да те попитам същото.
Наистина ли се шегуваш с това?
Някои неща са недопустими, Мари. Дори между нас.
Значи ще гласуваш за Робансон, нали?
Поне веднъж да подкрепиш сина си.
Робансон няма нужните качества. Вече го доказа.
Говорим за оцеляването на къщата.
Забелязал ли си, че в богатите семейства най-големият винаги наследява повече?
Скъпа, ако искаш имението, отсега ти казвам, че отговорът е "не".
Не.
Не ми трябва имението. Искам "Островът на мъртвите".
Картината ще бъде лицето на моята фондация.
Твоята фондация? Въображаемата ти фондация за изкуство?
Венсан, съгласи се.
Тогава двамата с Ян ще гласуваме за когото пожелаеш.
Дори за Робансон.
РОВЕЛ
Браво, Никита.
- Изненадахте всички с тази колекция. - Предпочитам да я наричам отражение.
Есенно-зимно отражение?
Граматиката на моята работа не следва диктата на сезоните.
Браво, Никита!
Какво гениално ревю! Добре дошли в семейството на "Ровел".
- Беше изумително! - Благодаря за всичко, мадам Ровел.
Как ти се видя?
Искам следващия сезон "отражението" му да става за носене.
Или се връща в Грузия.
Виктор е. Сигурно сте още в метрото и затова ви няма.
Идваме, запазете ни шампанско. Ще направим точно това, което искахте.
- Виктор. - Незаконната дъщеря ни върза тенекия.
- Да? - Някакъв коментар за брат ви?
- Вече дадох изявление. - Жалко.
Венсан Леду е живото доказателство, че е възможно
да си едновременно гениален и глупав.
Какво правите?
Стойте!
В "Ровел" отдавна сме избрали младостта и разнообразието.
Затова наех Никита.
Младостта винаги...
- Извинете ме, Анес. - До скоро, Диан.
Давай, това е сензация.
РОВЕЛ
(СА ЗЕЛЕНИ) ВИ НАБЛЮДАВАТ
РОВЕЛ (СА ЗЕЛЕНИ) ВИ НАБЛЮДАВАТ
- Намерете тези хулигани. - Заемам се.
Съпругът ти иска мястото ми, но никой не се бои от него.
Дори пакостливите тийнейджърки. Двамата сте си лика-прилика.
Спукана ни е работата.
Животът не е само мода. Ще се занимаваме с друго.
- Йе-Джи. - С НПО, пермакултури.
Йе-Джи?
Какво ще кажеш
да станем художествени директори на "ЛЕДУ"?
Какво?
Затова ли Перл искаше среща?
- Пало, с "ЛЕДУ" е свършено! - С Венсан Леду, но не и с марката.
- И не е група, а независима модна къща. - По-скоро старчески дом.
Именно! Бихме могли да й вдъхнем нов живот.
Знаем как да правим конфекция, но мода, и то висша мода...
- Знаеш ли колко къщи се занимават днес? - Знам, благодаря.
Обещахме си, че няма да работим за такива къщи, забрави ли?
- Но там ще имаме картбланш. - Шегуваш ли се?
Ще ни наложат техните правила и ще ни вържат ръцете.
- Искаш да си рекламното им малцинство ли? - Леле.
Знам, че е глупаво.
Но баща ми работи там 15 години.
За мен това е начин да бъда по-близо до него.
Разбирам.
Но Париж, въпреки славата, не ми е по вкуса.
Как ме виждаш в "ЛЕДУ"? Не пасвам в калъпа, нищо няма да излезе.
В Париж ти си Палома Кастел.
Искат нечия дъщеря, а не никому неизвестна.
Стига, и аз не съм известна.
Не мога, Пало.
Ще се върна в Берлин.
Не ставай глупава, върни се с мен.
Реши проблема, премахни клиповете с графитите.
- Ще затварям. Ало? - Здравей, скъпи.
Утре свикваме среща на акционерите.
Свободен ли си, или ще изпратиш пълномощник?
- Оттегля се, така ли? - А ти как мислиш?
Перл?
- Перл! - Да, скъпи?
- Какъв е дневният ред? - Избор на заместник на Венсан.
Официалният кандидат Робансон или аутсайдерът Палома Кастел.
Ти ме прецака.
При последната ни среща искаше да избягам с теб.
Оттогава насам къщата е в срив, опитваш се да откраднеш Палома
и си говоря с гласовата ти поща.
- В какво точно ме обвиняваш? - Засега в нищо.
- Да кажем, че и ние се сетихме за Палома. - Тя съгласи ли се?
Ще предпочете да опознае баща си пред тлъстите чекове.
И така...
Ще гласуваш ли за нея?
Шегуваш ли се?
По-добре да е в "ЛЕДУ", отколкото да я няма в "Ровел".
Бернар, ще се чуем пак.
С Венсан е свършено. Утре ще гласуваме за заместника му.
Робансон
или Палома Кастел.
- Занасяте ли ме? - Не.
Нарочно им я оставих. Ще изчакаме два сезона да й потръгне.
След това ще ги придобием в пакет - "ЛЕДУ" и Палома.
Ще се върна в семейното лоно, за да разположа пешките ни.
След поражението си Робансон ще прави каквото му кажем.
А ако племенникът ви спечели?
Много странно.
Нито един клиент.
Дори светът да свърши и човечеството да бъде унищожено,
- Марва Джалаб пак ще купува тоалети. - Тук ли е?
Клиенти като Марва са причината да съществуваме.
Жизел Бюндхен излиза на подиума!
Харесва ми това плисе.
Малко е... обикновено.
Обикновено?
Триста часа работа, петдесет метра ръчно изработена дантела,
четиридесет бродирачки, водопад от органза. Какво повече искаш?
Проблемът не е в роклята, Роби. Подкрепям те.
Обичам Венсан и теб. Винаги сте ми били любимци.
Но да нося "ЛЕДУ" сега е твърде дръзко дори за мен.
Благодаря, Солал. Ако имам нужда от четка, ще ти кажа.
Скъпи, накрая всички спим с градинаря. Не се притеснявай.
Марва, не ни зарязвай. Не и ти.
Чуй ме. Изчакай ден-два и ще ти покажа по-футуристичен тоалет.
- Слушам. - Пак ще е висша мода.
- Но с по-малко "Венсан". - Венсан се оттегля? Кой ще го замести?
Спрягат се имена.
Не мога да ти кажа друго.
Гроб съм.
ДЖИНО КАСТЕЛ 1961 - 1997
- Кой ги праща? - Плащат ми да ги сменям всеки ден.
Само това знам.
Винаги едни и същи цветя - черни калии.
- Сигурно са му били любими? - Вероятно.
Довиждане.
Здравей, татко.
Дай ми някакъв знак. Какво да правя?
Здравей, Палома.
Добре, съгласна съм.
Умно решение.
Искам 100% рециклиране, без моден календар,
без кожени тоалети и краткосрочна цел за нулеви емисии.
Това са условията ми.
Нека те изберат на събранието на акционерите утре.
После ще обсъдим подробностите.
Кои са акционерите? Костюмари ли?
Не, по-лошо. Целият клан Леду.
Венсан, Виктор, Мари, съпругът й Ян и техният син Робансон.
Но е само формалност, не се тревожи. Радваме се, че прие.
- Заедно ще сътворим страхотни неща. - Добре.
До скоро.
Учителят по пиано.
Благодаря, докторе.
- Как сте днес, мадам Ровел? - Като пренавита.
Знаете ли, подкрепата на близките е значителен фактор за възстановяването.
Не и за жена като мен.
Искаш ли?
Ако утре не изберат Палома, майка ти повече няма да ми се довери.
Венсан е купил гласа на Мари. Няма да имам мнозинство.
Клипът с Венсан е от телефона на Робансон.
Какво?
- Робансон е информаторът на майка ти? - Не, наричат го "Навар".
Този човек е намерил клипа в телефона на племенника ти.
Да си незабележима си има предимства.
- С мен мама забравя да бъде дискретна. - Защо не ми каза веднага?
- Ясно, майка ти ми няма доверие. - Изпитва те.
За нея си още Леду.
Смята, че Перл още те държи за... Знаеш колко вулгарна може да бъде.
Не ми пука какво мисли.
Не искам ти да го мислиш.
А Робансон откъде е взел клипа?
ЛЕДУ
Знам пътя, благодаря.
Не съжаляваш ли, че заложи на губещия кон?
Робансон, знаеше ли за "Островът на мъртвите"?
Картината на Бьоклин в трапезарията в Бретан.
Тръпки ме побиват от нея. Не знам защо мама я харесва.
Яд я е, че дядо я завеща на Венсан.
Венсан й я отстъпи в замяна на нейния глас.
Дошъл си лично? Защо не гласува чрез пълномощник, както обикновено?
Предвид обстоятелствата реших, че ще е по-добре да се съберем.
Радвам се, че всички сте тук, и то не на погребение.
Да започваме.
Перл, ще те помоля да излезеш.
- Венсан, не започвай. - Защо?
Тя не е нито член на семейството, нито акционер. Гласуването е поверително.
Ти си привърженик на традициите, би следвало да си съгласна.
Перл, благодаря ти.
Благодаря, Мари.
И така.
Да видим.
Извинете, мадмоазел Фостър.
Виктор Леду поръча да я заведа до залата.
Да гласуваме.
За Робансон.
Робансон - за мен.
А ти, Мари?
Трябва да споделя нещо с вас преди края на това гласуване.
Ако позволите.
Госпожице, влезте. Перл, влез и ти, трябва да го чуеш.
Това е госпожица Сиони.
Тя е сервитьорка в Министерството на културата.
Робансон, познаваш я.
- Готово, парите дойдоха. - Елате.
Наистина ли си мислеше, че ще ме изместиш, подлец такъв?
Ти си скроил всичко!
Исках да спра разпространението на клипа.
- Да предпазя семейството. - Странно разбиране за семейство.
- Ти продаде сина си за една картина! - Поне исках да гласувам за теб.
Защо си го оставил в телефона си?
Трябваше да го изтрия, но ми го откраднаха, не съм го пуснал!
- Знам, не е за вярване. - И го казва пиарът на модната къща.
За всичко си виновен ти!
Ясно? Заради теб сега цялото общество ме съди!
Съжалявам.
Прости ми. Не заслужавам това.
Фалшив е, глупако! Наистина ли смяташе, че ще ме изместиш?
Бива те само да си неудачник!
Венсан, успокой се.
Всички сте толкова жалки.
Да излезем, по-сигурно е.
Защо сме тук?
На пикник ли?
Тук няма безжичен интернет. Сградата може да се подслушва.
И телефоните ни.
Повтарям, не бях на коктейла.
- Остана само един кандидат. - Не.
Няма да се оттегля. Срещата приключи.
Луиз е по-зряла от теб.
- Коя Луиз? - Дъщеря ми. Виждал си я веднъж.
Вече нямаш избор. Ако останеш начело на "ЛЕДУ"...
Модната къща ще фалира и накрая ще изгубиш всичко.
И почестите, и луксозния си живот.
Коя си, че да ме поучаваш, Трейси Фостър?
Измъкнах те от дъното. Ти си мое творение - от глава до пети!
Отървах те от миризмата на закусвалнята на вашите,
която донесе с куфара си в Париж.
Ако не бях аз, в най-добрия случай сега щеше да си козметичка!
А ти...
Разбери нещо, Венсан.
Аз не съм ти муза, вещ, съпруга, дъщеря или психиатър.
Аз съм директорът на тази мода къща, въпреки че така и не ми даде поста.
Така че повече не ми дръж такъв тон.
Да, измъкна ме от дъното, но сега само аз мога да те спася.
Затова си мери думите.
Мари. Нали се договорихме?
Прав си, Венсан.
Пука ми само за мен и моята "фондацийка", която ще се провали, ако си на този пост.
Съжалявам, миличък.
Гласувам да прегласуваме. За Палома Кастел.
Ето.
Всички му забихме нож.
Като в "Убийство в Ориент Експрес".
- Как разбра за сервитьорката? - Тази фирма е и моя.
Свърших твоята работа.
Всъщност трябва да ми благодариш. И не само за това.
Заслужаваш поста си. Ще настоявам да го получиш.
Щом нещата утихнат.
Вече не бива да се виждаме.
Няма да се разведа с Каролин.
Само ти смяташе, че можеш.
Съжалявам.
Не ме изкарвай невинна жертва. Искам малко уважение.
С теб така и не успяхме да станем нещо повече от това.
Уволнен съм, нали?
Не драматизирай толкова. Просто си вземи отпуск.
Еднопосочен билет до гара "Отдели време за себе си"?
Отиди на гости на баща си, той ще ти се зарадва.
Не съм чак толкова отчаян, благодаря.
Ти не даваш никому втори шанс.
Високият стандарт е единственият ни лукс.
Той е нашата запазена марка, но понякога е трудно.
Покрий се за малко, миличък.
По-добре ще е за всички.
Нали?
Значи ще го вземете?
- Да, ако нямате друго. - Ще ви оставя да се настаните.
- Добре. Благодаря, Солал. - Довиждане, мадмоазел Кастел.
- Значи оставаш? - Как да те оставя със семейство Адамс!
Вкарах Палома Кастел в "ЛЕДУ".
Медал ли очаквате? Как смятате да ми осигурите "ЛЕДУ"?
Прегледах договора с акционерите.
Той предпазва фирмата ви от изкупуване, но нас ни бива да премахваме пречки.
От вас искам онова, което не мога да купя.
Техните слабости и страхове, най-съкровените им желания.
Един Леду да убеди всички.
Много ме бива за това.
Откъде ще започнем?
От сестра ви?
Не.
Няма да намерим нищо за нея, тя внимава.
Да започнем с най-слабата брънка.
Какво зряло поведение.
Къде отиваш с тази физиономия на обидена примадона?
Вкъщи.
- И какво ще правиш? - Ще напазарувам.
Както 99% от хората, които няма личен готвач.
- Защо, четка ли ти дотрябва? - Простих ти.
Не искаш ли вместо това да дойдеш у нас?
Имаш ли уок в кухнята?
Може би, не знам какво е.
Но ми харесва идеята гаджето да ми сготви.
"Гаджето" ли?
- Мечтай си. - Сегашното ми гадже.
Спокойно.
Разля го навсякъде, Пало!
Така. Вдигам тост за нашата бъдеща колекция.
В "ЛЕДУ".
Чакай, ти си художественият директор, а аз - шефът на студиото,
който се плацика в басейна, докато ти работиш по цяла нощ.
Това ще стане.
- Да. - Не! Ще бъде както досега.
Ако някога стана като тях, кажи ми. Нали?
Или ако ме наречеш "селянка кучеядка".
Не мисли за него.
Какво ще му кажа?
Например: "Аз съм детето на мъртвия ти любовник, разкажи ми за баща ми".
"И дано не възразяваш да те заместя."
Добро начало.
Добре дошли, мадмоазел Кастел. Оттук.
Когато дойдох тук за първи път, и аз бях уплашена.
Добре дошла в "Отел дьо Бове".
Благодарствен подарък от Луи XIV за Катрин Белие,
камериерката, с която станал мъж.
Благодаря ти, че дойде в неделя. Засега трябва да бъдем дискретни.
До официалното изявление, нали?
Добре.
Това е студиото.
Там е ателието, там - складът.
В лявото крило са пиар-отделът и служебните помещения.
- А там горе да не е... - Апартаментът на Венсан.
Кога ще се запознаем?
Първо ще те оставим да се ориентираш.
Идваш ли?
Защо баща ми го няма?
Венсан е старомоден. Да позира с мъж на семейна снимка...
Закостенял старец.
Да кажем, че е сложно да съществуваш около него.
Но Джино намери начин.
Искам да ти покажа нещо.
Джино убеди Венсан да му позволи да създаде нещо в къщата.
Революция. Не му стигна времето да я довърши.
Кръсти картината "Ла Палома".
Защо е скрита зад завеса?
Както всичко, свързано с Джино, споменът е болезнен за Венсан.
Съжалявам. Това въведение май много те разчувства.
Остави я открита.
Може ли да остана малко?
Разбира се.
Ще си бъда в кабинета.
Като я гледате замечтано, няма да го върнете.
Хората изчезват само ако спрем да мислим за тях.
Разбирам.
Значи затова сте тук - да си върнете детските спомени?
Само че рискувате да ви заболи и да се разочаровате.
Знаете ли...
Това е само картина.
Джино и всичко, свързано с него, вече не съществуват за мен. Съжалявам.
Приятна вечер.
Между другото, трябва да посетите тоалетната
в клуба, където сте били зачената набързо.
Легендарна е.
Венсан!
Май не ви е ясно как стоят нещата.
Сега аз съм шефът и повече не искам да ви виждам в моята модна къща.
Превод на субтитрите Живко Тодоров