Kodėl turėtume gerbti LEDU?
LEDU mūsų negerbia, tai kodėl mes turėtume gerbti LEDU?
#BOIKOTUOKITETLEDU
Tai – tikra oda, tad supjaustyti nelengva,
bet su žirklėmis – nesunku.
Jei jaučiate įtampą, pamėginkite.
Palaukite.
Matote?
LEDU, ar žiūrite?
Viso, LEDU!
Ar jis atsistatydins?
Žinant, ką jis pasakė, manau, taip, Vincentas Ledu turėtų atsistatydinti.
Žinoma!
Nele, atvirai pasakykite.
Ar esu blogesnis už Musolinį, Franko ar Čaušesku?
Nes iš jų niekas neatėmė ordinų.
- Vincentai? - Sveiki, ponia ministre.
Seulas nori atšaukti savo ambasadorių.
Azija pasipiktinusi.
Juk suprantate, kokia tai svarbi rinka, kalbu ne tik apie prabangos sektorių.
Ar neužtenka, kad atėmėte ordiną?
Užsienio reikalų ministerija spaudžia.
Jie turi nusiųsti stiprią žinutę.
Asmeniškai aš, Vincentai, irgi.
Ar suprantate, ko prašau?
Norite mano galvos.
Puikiai suprantu, ponia ministre.
Pasikėsinimas į intelektinę nuosavybę, šmeižtas, klastojimas.
Gal proto netekai?
Žinau, kad norėjote padaryti pareiškimą.
Ir jums pavyko.
Mūsų ieškinys nesikerta su mūsu noru dirbti su jumis.
Tai vadinama šantažu.
Pasakysiu labai aiškiai. „Doppel“ visad bus nepriklausomi.
Niekad nedirbsime grupei. O ypač – „Rovel“.
Pasakykit,
kodėl „Mados gildija“ pakvietė kažkokį neaiškų prekės ženklą
iš Berlyno, „Doppel“, į šou Paryžiuje?
Jūs jau dirbate mums.
Jūs kas? Mafija?
Nikita šiandien pristatys savo pirmąją kolekciją „Rovel“.
Jūs – sąraše.
Galėsime pakalbėti.
Mes kovojame prieš Dianą Rovel, turtingiausią moterį Prancūzijoje.
Imsime kalbėti apie ją viešai.
Ji valdo 75 % žiniasklaidos.
- Šūdas. Galime prarasti „Doppel“. - Tai kas nutiks?
Jei nesutiksime, jie patupdys mus už grotų?
Perla Foster.
Nori su mumis susitikti.
Ar tai – įsakymas?
Mes neisime.
Laba diena, ponia.
Ar sekate naujausią dramą mados pasaulyje?
Paaiškinsime, kodėl visi nekenčia Vincento Ledu.
Jis buvo nufilmuotas sakantis tokius žodžius:
„Man jau nusibodo ta šunis valganti prasčiokų mafija.“
Jus šokiravo? Mus irgi.
Vincentas Ledu yra institucija,
nacionalinis paminklas, nepakeičiamas kaip Eifelio bokštas.
- Tačiau... - Rasistas!
Dabar visi nuo jo nusisuko.
Netgi jo mūza Perla Foster.
Nepaisant 25-erius metus trukusio bendradarbiavimo,
jo amžinoji mūza atsisakė būti jo modeliu.
LEDU yra vieni paskutiniųjų nepriklausomų Prancūzijos mados namų.
Ar jie įveiks šią krizę?
Ypač jei Vincentas neteks savo sosto.
Ledu šeimai reikia kuo greičiau surasti įpėdinį.
NORITE LAŽINTIS?
Mes statome už tikrąjį įpėdinį – sūnėną Robinsoną.
Jo pirmoji LEDU kolekcija buvo pristatyta prieš 10 metų.
Jis vis dar laukia, mes irgi.
Atsiprašau.
Ieškai Marvos?
Ketvirta iš kairės.
Ačiū.
Prašau uždaryti duris.
Ar tau kada nors ką nors pavogė iš tavo telefono?
Pavyzdžiui, ką? Pimpio nuotraukas?
Pamiršk.
Šūdas.
Vincentai?
Ačiū, Nele.
Supranti, Robinsonai, talentas – kaip geras vynas.
Jis brandinamas lėtai.
Tiesa ta, jog tavajam reikėjo labai ilgai bręsti.
Po tavo bandymo prieš kelerius metus.
Turi galvoje, kai visiškai susimoviau.
- Nesigraužk taip. - Tu taip pasakei.
Ir ištrėmei mane į viešuosius ryšius.
Nustojau daryti tai, ką mėgstu labiausiai – kurti dizainus.
Daviau tau tą darbą, norėdamas tau padėti atsistoti ant kojų.
Tačiau giliai širdyje tu jau seniai pasidavei.
Robinsonai, esi talentingas.
Labai talentingas.
Visuomet buvai.
Tik ėjai pirmiau laiko.
Šiaip ar taip, šiandien
esi vienintelis žmogus, galintis užimti mano vietą LEDU namuose.
- Jis močiutės? - Taip.
Ji norėtų, kad jis liktų šeimos rate.
Padarysi labai gerą darbą.
Žinoma, iš pradžių aš tau padėsiu.
- Robinsonas – bloga strategija. - Atsiprašau? Ne tavo reikalas.
Atleisk, Robi. Nieko asmeniško.
O tu vakar labai įžūliai pasielgei.
Nereikėjo manęs prašyti būti modeliu.
Mano darbas – išgelbėti šiuos namus, ne tave.
Vienintelė įgyvendinama strategija, kurios reikia namams – nauja pradžia.
Nieko seno neturi likti.
Paloma Kastel.
- Ką? - Taip!
Kuo ta valkata pankė geresnė už mane?
Ji – maišytos rasės, socialiai įsipareigojusi.
Ji su savo kompanione įkūnija viską, ko neturime mes.
Be to, ji turi viziją.
Nesu tikras, ar tai svarbu.
Žinau, kad tu jos beveik nepažįsti, ir nekenti progresyvumo...
Tu nieko neišmanai!
Ačiū už pasiūlymą.
Bet sprendimas – ne tavo.
Labai gerai.
Leisime balsuoti akcininkams.
- Sveika, Paloma. - Sveiki.
Galvojau, kad „Ritz“ mane išvarys.
Nepatinka mano susitikimų vieta?
Prisėsk.
Taigi?
Ar pasirašysi sutartį su „Rovel“?
Jie paduos mus į teismą.
Jei nepasirašysime, nuskandins mus teismų pagalba.
Bet sėdime čia tik todėl, kad jūs norite padaryti tą patį.
Ieškinys, už tai, kad pavogėme jūsų logotipą.
Vincentas Ledu nė nepasivargino man apie tai pasakyti.
- Pasakykit jam, kad mes kovosime... - Liaukis. Matau, kad pyksti.
Noriu paklausti.
Ar žinai, kodėl „Rovel“ jūsų taip reikia?
„Doppel“ jų nedomina. Domini tu.
Jie nori nusipirkti balsą už ekologiją.
Kaip ir visi.
Bet tu jiems reiški daug daugiau.
Diana Rovel tiesiog pamišusi dėl LEDU namų.
Galbūt, bet mano pavardė – Kastel.
LEDU nepaduos tavęs į teismą.
Mes siūlome tau darbą.
Ateik dirbti vietoje Vincento kaip kūrybos direktorė.
Tai – absurdas!
Ką, po galais, mudvi su Je-Dži veiktume LEDU?
Tai, ką mėgstate.
Pasakysiu atvirai.
Tikrosios Vincento meilės dukra... Puiki istorija.
Ypač mados pasaulyje.
LEDU visų pirma yra šeimos verslas.
Jums visai pasimaišė.
Istorija, kurios norite, netikra.
Apie kokią šeimą kalbate?
Kai mano tėvas mirė, Vincentas mus išvarė lauk.
Man buvo dveji, kai...
Kai buvau 11-os, mirė mano mama.
Likau visiškai viena.
Kur tuomet buvo šeima?
Pažinojote mano tėvą ar ne?
Neabejoju, kad atsakymai į tavo klausimus slypi LEDU namuose.
Laba diena, ponia Ledu.
Ačiū, kad atėjai.
Tikiuosi, giljotina nebuvo labai skaudi.
Taigi,
spėju, ketini balsuoti už savo kūną ir kraują.
Galėčiau tavęs paklausti to paties.
Tikrai nori apie tai juokauti?
Kai kurie dalykai neleistini, Marija.
Netgi tarp mūsų.
Taigi... už Robinsoną, ar taip?
Nors kartą palaikysi savo sūnų.
Robinsonas neturi reikiamų savybių.
Jis mums tą įrodė.
Kalbame apie namų išgyvenimą.
Ar pastebėjai, kad didelėse šeimose vyresnieji visuomet paveldi daugiau?
Mieloji, jei prašai dvaro, tai galiu pasakyti, kad atsakymas – ne.
Ne.
Man nereikia dvaro. Noriu „Mirusiųjų salos“.
Tas paveikslas būtų mano fondo pažiba.
Tavo fondo?
Tavo įsivaizduojamo meno fondo?
Vincentai, sutik.
Tuomet mudu su Janu galbūt balsuosime už tą, ko tu norėsi.
Netgi už Robinsoną.
Šaunuolis, Nikita.
Su šia kolekcija tikrai visus nustebinai.
Sakyčiau, tai ne kolekcija, o refleksija.
Rudens-žiemos refleksija?
Mano darbai nepaklūsta metų laikų diktatui.
Sveikinu, Nikita!
Kokia geniali mintis!
Sveikinu tapus „Rovel“ šeimos dalimi.
Buvo nuostabu!
Ačiū jums už viską, ponia Rovel.
Ką manote?
Kitą sezoną norėčiau, kad tą „refleksiją“ būtų galima dėvėti.
Antraip jis grįš į Sakartvelą užsakomuoju reisu.
Čia Viktoras.
Turbūt įstrigai metro, kad tavęs čia nėra.
Mes jau pakeliui.
Palikite mums šampano.
Padarėme viską tiksliai taip, kaip norėjote.
Viktorai.
Ta benkartė mus pakišo.
- Taip? - Galite tarti žodį apie savo brolį?
Aš jau padariau pranešimą.
Gaila.
Vincentas Ledu yra gyvas įrodymas, jog įmanoma būti
ir be galo talentingam, ir neįtikėtinai kvailam.
Ką darot?
Stokit!
„Rovel“ namuose jau seniai pasirinkome jaunimą ir įvairovę.
Todėl ir pasamdžiau Nikitą.
Jaunimas visuomet...
- Atsiprašysiu, Agnese. - Iki, Diana.
Eikit. Sensacinga žinia.
„ROVEL“
STEBI JUS (ŽALIAI)
„ROVEL“ STEBI JUS (ŽALIAI)
- Surask tas pankes. - Aš tuo pasirūpinsiu.
Tavo vyras nori užimti mano vietą?
Niekas jo nebijo.
Net paaugliai šaiposi.
Judu tobulai tinkate vienas kitam.
Mums šakės.
Gyvenime yra svarbesnių dalykų už madą. Veiksime ką nors kita.
- Je-Dži... - NVO, tvarioje žemdirbystėje...
Je-Dži?
Ką pasakytum, jei...
Jei būtume LEDU kūrybos direktorėmis?
Ką?
Todėl Perla norėjo su mumis susitikti?
Palo, LEDU jau lavonas!
Vincentas Ledu – taip, prekės ženklas – ne.
- Jie – ne grupė, o nepriklausomi namai. - Taip, senelių namai.
Būtent! Galėtume įnešti šviežio kraujo.
Mes išmanome dėvimų drabužių rinką.
Bet mada, aukštoji mada...
Kiek mados namų užsiima aukštąja mada?
Žinau, kiek, ačiū.
Sakėme, jog niekuomet nedirbsime tokiems namams.
Pamiršai?
Bet... gautume tuščią popieriaus lapą.
Gal juokauji?
Jie tikrai lieps laikytis „LEDU standartų“.
Mūsų rankos bus surištos.
Tikrai nori būti jų mažumų atstove?
Žinau, jog tai kvaila.
Bet mano tėvas ten praleido 15-a savo gyvenimo metų.
Jaučiu, kad tai – būdas priartėti prie jo.
Suprantu.
Bet Paryžius, šlovė ir panašiai, visa tai – ne man.
Įsivaizduoji mane LEDU namuose?
Būsiu balta varna. Nieko neišeis.
Čia, Paryžiuje, esi Paloma Kastel.
Jie to ir nori. Kad būtum kieno nors dukra, ne niekas.
Juokinga. Aš esu niekas.
Negaliu, Palo.
Noriu grįžti į Berlyną.
Nekvailiok. Grįžk namo su manimi.
Sutvarkyk. Išimk tuos grafičius iš interneto.
Turiu eiti.
- Klausau. - Sveikas, mielasis.
Rytoj įvyks skubus akcininkų susirinkimas.
Ateisi pats ar atsiųsi įgaliotinį?
Jis pasitraukia, ar ne?
Kaip tu manai?
Perla?
Perla!
Taip, mielasis.
Kokiu klausimu, po galais?
Viktoro įpėdinio rinkimai.
Oficialus kandidatas – Robinsonas arba žmogus iš šalies – Paloma Kastel.
Tu manimi pasinaudojai.
Kai paskutinį kartą matėmės, norėjai, kad pabėgčiau su tavimi.
Nuo tada namai sugriuvo, tu mėgini pavogti Palomą,
o pasikalbėti galiu tik su tavo balso paštu.
Kuo konkrečiai mane kaltini?
Kol kas niekuo.
Mums kilo ta pati mintis dėl Palomos.
Ir ji sutiko ateiti?
Dėl kalno pinigų ir tėvo paieškų, neabejoju, kad ji sutiks.
Taigi...
ar apsvarstytum galimybę balsuoti už ją?
Gal juokauji?
Verčiau turėti ją LEDU nei neturėti „Rovel“.
Bernardai, aš tau perskambinsiu.
Vincentui galas.
Rytoj išrinksime jo pamainą.
Robinsonas...
arba Paloma Kastel.
Nori mane paerzinti?
Ne.
Tyčia palikau ją jiems.
Palauksime du sezonus, kol ji įsitvirtins.
O tuomet pasiimsime visą paketą – LEDU ir Palomą.
Aš grįšiu į šeimos glėbį ir įleisiu ten mūsų nagus.
Pralaimėjęs Robinsonas bus ramus kaip avinėlis.
O jei laimės tavo sūnėnas?
Labai keista.
Nieko nėra. Nė vieno kliento.
Net jei ateis pasaulio pabaiga ir žmonija išnyks,
Marva Žalab vis tiek pirks aukštosios mados drabužius.
Ji čia?
Dėl tokių klientų kaip Marva mes ir esame.
Tikra Žizelė Bundšen!
Na...
Man labai patinka tos klostės.
Ji... Truputį... per įprasta.
Įprasta?
300 valandų darbo, 50 metrų rankų darbo nėrinių,
40 siuvinėtojų, kalnai organzos.
Ko dar jums reikia?
Problema ne suknelė, Robi.
Noriu jus palaikyti.
Aš myliu Vincentą, myliu tave. Visad buvote man brangūs.
Bet dabar dėvėti LEDU drabužius?
Būtų per drąsu, netgi man.
Ačiū, Solalai.
Kai man prireiks pūkų šepečio, aš pasakysiu.
Mielasis... visi galiausiai linksminasi su sodininku.
Nesijaudink.
Marva, negalite mūsų palikti.
Tik ne jūs.
Palaukite dienelę kitą, parodysiu daugiau futurizmo.
- Tikrai? - Vis dar aukštosios mados.
Tik su mažiau „vincentiškumo“.
Tai Vincentas pasitrauks?
Kas užims jo vietą?
Yra keli kandidatai.
Daugiau negaliu nieko sakyti.
Tyliu kaip žuvis.
DŽINAS KASTELAS 1961 – 1997 M.
Žinote, kas jas siunčia?
Man moka už tai, kad kasdien jas pakeisčiau.
Žinau tik tiek.
Visuomet tokios pat gėlės.
Juodos kalijos.
Jos turbūt buvo jo mėgstamiausios gėlės?
Turbūt.
Viso gero.
Sveikas, tėti.
Man reikia nedidelio ženklo.
Ką man daryti?
Sveika, Paloma.
Gerai. Aš sutinku.
Gerai pasirinkai.
Noriu 100 % perdirbimo.
Jokių mados kalendorių.
Jokios odos. Ir anglies dioksido balanso tikslų.
Tokios sąlygos.
Gerai.
Tačiau pirmiausia rytoj tave turi išrinkti akcininkų susirinkime.
Tuomet aptarsime detales.
Kas tie akcininkai? Kostiumuoti vyrukai?
Ne, blogiau.
Visas Ledu klanas.
Vincentas, Viktoras, Marija, jos vyras Janas ir jų sūnus Robinsonas.
Bet tai – tik formalumas, nesijaudink.
Labai džiaugiamės, kad ateisi pas mus.
Neabejoju, kad drauge sukursime daug puikių dalykų.
Gerai.
Iki greito.
Aš – pianino mokytojas.
Ačiū, daktare.
Kaip šiandien jaučiatės, ponia Rovel?
Kaip Popajus, prifarširuotas steroidų.
Žinot,
mylimųjų palaikymas labai padeda atsistatyti.
Ne tokiai moteriai kaip aš.
Įpilti?
Jei Palomos rytoj neišrinks, tavo motina manimi niekad nepasitikės.
Vincentas nusipirko Marijos balsą.
Aš nesurinksiu daugumos.
Vincento įrašas.
Jis – iš Robinsono telefono.
Ką?
- Robinsonas – tavo motinos šaltinis? - Tai žmogus, kurį jie vadina „Navaru“.
Tas žmogus surado tą įrašą tavo sūnėno telefone.
Kartais verta pabūti stebėtoja. Mano motina...
pamiršta būti atsargi šalia manęs.
Kodėl iškart nepasakei?
Nes tavo motina manimi nepasitiki.
Ji tave tikrina.
Jai tu tebesi Ledu.
Ji galvoja, kad Perla tebelaiko tave už...
Žinai, kokia ji vulgari.
Man nesvarbu, ką ji galvoja.
Nenoriu, kad tu taip galvotum.
O kaip Robinsonas gavo tą įrašą?
Kelią žinau, ačiū.
Nemanai, kad pastatei ne ant to žirgo?
Robinsonai, ar žinojai apie „Mirusiųjų salą“?
Beklino paveikslas, kabantis valgomajame Bretanėje.
Jis visad mane gąsdino. Nesuprantu, kodėl mamai jis taip patinka.
Ji niekaip nesusitaikė su tuo, kad senelis jį paliko Vincentui.
Taigi, Vincentas jai jį atidavė.
Mainais už jos balsą.
Atėjai pats?
Negalėjai balsuoti per įgaliotinį, kaip visuomet?
Žinant aplinkybes, pamaniau, bus geriau, jei visi susirinksime.
Smagu jus visus matyti.
Ir ne laidotuvėse.
Pradėkime.
Perla, paprašysiu tavęs išeiti.
Vincentai, nepradėk.
Kas?
Ji nėra nei šeimos narė, nei akcininkė.
Šis balsavimas – slaptas.
Sulaužytume tradiciją.
Turėtumėte sutikti.
Perla, ačiū tau.
Ačiū tau, Marija.
Taigi.
Pažiūrėkim.
Atsiprašau?
Panele Foster.
Viktoras Ledu paprašė manęs palydėti ją į konferencijų salę.
Balsuokime.
Robinsonas.
Robinsonas. Aš.
O tu, Marija?
Noriu parodyti vieną dalyką, kol balsavimas nesibaigė.
Jei leisite.
Panele, užeikite.
Perla, tu irgi ateik. Turi tą sužinoti.
Čia – panelė Sioni.
Ji dirba padavėja Kultūros ministerijoje.
Robinsonai, manau, tu ją pažįsti.
Viskas gerai.
Pavedimas atėjo.
Eikite paskui mane.
Tu tikrai manei, kad užimsi mano vietą, suktas lapine?
Tu viską suplanavai.
Aš tik stengiausi, kad įrašas neišplistų.
- Norėjau apsaugoti šeimą. - Keistas šeimos supratimas.
Sako ta, kuri iškeitė savo sūnų į paveikslą!
Aš bent jau norėjau už tave balsuoti.
Kodėl laikei jį savo telefone?
Gerai jau, turėjau jį ištrinti!
Bet jį iš manęs pavogė.
Aš jo nesiunčiau.
Suprantu, sunku patikėti.
Sako namų Viešųjų ryšių direktorius.
Viskas per tave!
Buvau viešai nuteistas per tave!
Atsiprašau.
Atleisk man.
Aš jo nevertas.
Jis netikras, kvaily tu!
Tikrai manei, kad užimsi mano vietą?
Tavo tikrasis talentas – būti nevykėliu!
Vincentai, išgerk stiklinę šilto pieno.
Jūs visi tokie apgailėtini.
Eime iš čia. Bus saugiau.
Kas dabar bus?
Piknikas?
Čia nėra bevielio tinklo. Viduje gali būti pasiklausymo įrangos.
Mūsų telefonuose irgi.
Pakartosiu, manęs vakarėlyje nebuvo.
- Taigi, liko tik vienas kandidatas. - Ne.
Aš neatsistatydinsiu. Susirinkimas baigtas.
Luiza labiau subrendusi nei tu.
Kas ta Luiza?
Mano dukra.
Kartą ją matei.
Tu neturi pasirinkimo.
Jei liksi vadovauti LEDU...
namai bankrutuos.
Liksi be nieko.
Nebeturėsi nei tokių sąlygų, nei garbės.
Kas tu tokia, kad mane mokytum, Treise Foster?
Ištraukiau tave iš srutų duobės.
Pakėliau nuo dugno iki pat viršūnės.
Išvadėjau tą tavo tėvų žuvies ir keptų bulvių tvaiką,
kurį atsivežei į Paryžių savo lagamine.
Jei ne aš, dabar dirbtum „Sephora“ parduotuvėje.
Geriausiu atveju!
O tu...
Turi suprasti vieną dalyką, Vincentai.
Nesu tavo mūza, tavo daiktas, tavo žmona, dukra ar psichiatrė.
Esu šių namų direktorė,
nors į tas pareigas manęs niekad taip ir nepaskyrei.
Tad nekalbėk taip su manimi.
Daugiau niekada.
Taip, ištraukei mane iš srutų duobės.
Bet dabar aš esu ta, kuri gali ištraukti tave.
Tad žiūrėk, ką kalbi.
Marija.
Mes sutarėme. Pameni?
Tu teisus, Vincentai.
Man terūpi tik aš ir mano „niekingas fondas“,
kurio tikrai neturėsiu, jei liksi vadovauti tu.
Atleisk, mielasis.
Balsuoju už tai, kad balsuotume iš naujo.
Už Palomą Kastel.
Štai.
Mes visi jį išdavėme.
Kaip knygoje „Žmogžudystė Rytų eksprese“.
Kaip sužinojai apie padavėją?
Tai – ir mano namai.
Padariau tai, ką tu turėjai padaryti.
Tiesą sakant, turėtum man padėkoti.
Ir ne tik už tai.
Tu nusipelnei tų pareigų.
Pasistengsiu, kad jas gautum.
Kai viskas truputį aprims.
Nebegalime susitikinėti, Perla.
Negaliu išsiskirti su Karolina.
Tu vienintelis ir tikėjai, kad gali.
Atleisk.
Ne. Nedaryk iš manęs aukos.
Parodyk nors kiek pagarbos.
Mudviem niekaip nepavyktų būti... daugiau nei tai.
Aš atleistas?
Tiesa?
Nekelk čia dramų.
Tiesiog paatostogauk.
Bilietas į vieną pusę, į šalį, kuri vadinasi „pabūk su savimi“?
Aplankyk savo tėvą.
Jis apsidžiaugs.
Man dar ne taip blogai, ačiū.
Pas jus žmonės gauna tik vieną galimybę.
Reikalauti aukščiausių standartų yra mūsų tikroji prabanga.
Todėl ir esame tokie, kokie esame.
Ir kartais tai yra sunku.
Pradink kuriam laikui, mielasis.
Taip bus geriau visiems.
Gerai?
Ar tiks?
Žinoma, jei daugiau nieko negalite pasiūlyti.
Jei manęs nebereikia, leisiu jums įsikurti.
Gerai.
Ačiū, Solalai.
Viso gero, panele Kastel.
Tai liksi?
Tikrai manei, kad paliksiu tave vieną su ta Adamsų šeimynėle?
Įdarbinau Palomą Kastel LEDU namuose.
Nori, kad paglostyčiau galvelę?
Kaip planuoji perleisti man LEDU?
Peržiūrėjau akcininkų sutartį.
Žinome, kad ta sutartis apsaugo tavo šeimą nuo išpirkimo.
Bet mes mokame įveikti kliūtis.
Tikiuosi, atneši man tai, ko negaliu nusipirkti.
Jų silpnybes.
Jų didžiausias baimes, slapčiausius troškimus.
Vieną Ledu, kuris įtikins juos visus.
Tai – mano sritis.
Nuo ko pradėsime?
Tavo sesers?
Ne.
Apie ją nieko nesužinosime. Ji atsargi.
Ne.
Pradėkime nuo silpniausios grandies.
Labai brandu.
Kur eini su ta įžeistos divos išraiška?
Einu namo.
Ir ką ten veiksi?
Užsuksiu į parduotuvę.
Kaip likę 99 % žmonių, kurie neturi privačių virėjų.
O kas? Prireikė pūkų šepečio?
Aš tau atleidau.
Gal verčiau ateitum pas mane?
Turi kinišką keptuvę savo virtuvėje?
Galbūt.
Kas ta kiniška keptuvė?
Bet man labai patinka mintis, kad mano vaikinas pagamins man vakarienę.
„Vaikinas“?
Tu gal sapnuoji?
Mano dabartinis vaikinas.
Gražiai ir atsargiai.
Tu viską išlaistei, Palo!
Gerai.
Tostas už mūsų ateities kolekciją...
LEDU namuose.
Ne, palauk. Tu čia kūrybos direktorė.
Aš – tik studijos direktorė,
kuri pliuškenasi baseine, kol tu visą naktį dirbi.
Štai kaip bus.
- Taip. - Ne.
Ne!
Niekas nepasikeis.
O jei pasidarysiu tokia kaip jie, pasakyk man.
Gerai?
Arba jei netyčia pavadinsi mane šunis valgančia prasčioke.
Ei.
Negalvok apie jį.
Ką aš jam pasakysiu?
Gal: „Labas, esu tavo mirusio meilužio dukra. Gali man papasakoti apie tėtį?“
„Beje, tikiuosi, neprieštarausi, jei užimsiu tavo vietą?“
Gali ir taip.
Sveika atvykusi, panele Kastel.
Prašome čionai.
Aš irgi labai bijojau, kai pirmą kartą čia atėjau.
Sveika atvykusi į „Hôtel de Beauvais“.
Padėkos dovana nuo Liudviko XIV jo pirmajai meilužei –
kambarinei, kuri atėmė iš jo nekaltybę.
Ačiū, kad sutikai ateiti sekmadienį.
Šiuo metu turime būti atsargūs.
Kol nebus paskelbta oficialiai, gerai?
Gerai.
Čia – studija.
Ten – dirbtuvės, sandėliukas.
Kairiajame kampe – viešieji ryšiai ir vidinis biuras.
Kas ten? Ten...
Vincento apartamentai.
Kada su juo susitiksiu?
Norime leisti tau įsivažiuoti.
Eime?
Mano tėvo čia nėra?
Vincentas – senosios mokyklos atstovas.
Pozuoti su vyru šeimos nuotraukai...
Jis – senų pažiūrų.
Sakykime, su juo niekad nebuvo lengva.
Bet Džinas sugebėjo, savais būdais.
Noriu tau kai ką parodyti.
Džinas įkalbėjo Vincentą leisti jam kai ką sukurti namų viduje.
Revoliuciją.
Jam neužteko laiko ją užbaigti.
Jis pavadino savo paveikslą „La Paloma“.
Kodėl jis uždengtas?
Viskas, kas susiję su Džinu, Vincentui yra per daug skausminga.
Atleisk.
Gal kiek per stiprus supažindinimas.
Neuždenkite, prašau.
Galiu dar minutėlę čia pabūti?
Žinoma.
Būsiu savo kabinete.
Nors spoksosi kaip pamišusi, tai jo nesugrąžins.
Žmonės dingsta visiems laikams tik tada, kai nustojame apie juos galvoti.
Suprantu.
Tai štai kodėl atėjai.
Pasivaikščioti ir paieškoti savo vaikystės?
Bet... rizikuoji būti įskaudinta arba nusivilti.
Žinai...
Tai – tik paveikslas.
Džinas ir viskas, kas su juo susiję, man nebeegzistuoja.
Atleisk.
Gero vakaro, panele.
Siūlyčiau apsilankyti ir tualete klube,
kur buvai pradėta, greitai ir nešvariai.
Jis – legendinis.
Vincentai!
Nemanau, kad supratote, kaip nuo šiol viskas bus.
Aš dabar esu kūrybos direktorė.
Ir jūsų savo namuose nebenoriu matyti.
Išvertė Akvilė Katilienė