Varför ska vi respektera LEDU?
LEDU respekterar inte oss, så varför ska vi respektera LEDU?
#BOJKOTTALEDU
Det är äkta läder, så det är svårskuret,
men det är lätt att klippa med sax.
Om du är stressad, testa det här.
Vänta.
Ser ni?
- Ser ni det här, LEDU?
Hejdå, LEDU!
Måste han avgå?
Efter det han sa anser jag att Vincent ska avgå, ja.
Det är uppenbart.
Var ärlig, Nelly.
Är jag värre än Mussolini, Franco och Ceausescu?
De fick ju behålla sina medaljer.
- Vincent? - Hej, fru minister.
Seoul vill kalla hem sin ambassadör. Asien är i uppror.
Du vet hur viktig den marknaden är, och inte bara för lyxsektorn.
- Att ta min medalj räcker inte? - Utrikesdepartementet pressar mig.
De måste sända ett starkt budskap.
Och det måste jag också, Victor.
- Förstår du vad jag ber dig om? - Ni vill ha mitt huvud.
Jag förstår mycket väl, fru minister.
Immaterialrättsliga intrång, förtal, förfalskning.
Har ni tappat vettet?
Jag vet att ni ville göra intryck. Och det fungerade.
Vår stämning har inget att göra med vår vilja att arbeta med er.
Det kallas utpressning.
Låt mig förklara. Doppel kommer alltid att vara oberoende.
Vi kommer aldrig arbeta åt en grupp. Särskilt inte Rovel.
Säg mig, varför bjöd modeskrået in ett obetydligt Berlin-baserat märke
som Doppel att ha visning i Paris?
Du arbetar redan åt oss.
Vilka är ni? Maffian?
I eftermiddag har Nikita sin första visning för Rovel.
Du står på listan.
Vi kan prata då.
Det är vi mot Diane Rovel, Frankrikes rikaste kvinna.
- Vi konfronterar henne offentligt. - Hon äger 75% av pressen.
- Skit. Vi kan förlora Doppel. - Vad är problemet?
Hamnar vi i fängelse om vi säger nej?
Det är Perle Foster.
- Hon vill träffa oss senare. - Är det en order?
Vi går inte.
Hej, frun.
Följer ni det senaste modedramat?
Vi ska förklara varför alla hatar Vincent Ledu.
Han filmades när han sa följande:
"Jag har fått nog av den där hundätande bondemaffian."
Chockad? Det är vi. Vincent Ledu är en institution.
Ett nationellt monument lika oersättligt som Eiffeltornet.
- Tills... - Rasist! Rasist!
Nu tar alla avstånd från honom.
Till och med hans musa, Perle foster. Trots 25 års samarbete med modehuset,
vägrade hans eviga musa att vara hans modell.
LEDU är ett av de sista oberoende franska modehusen.
Kan det överleva den här krisen?
Speciellt om Vincent sparkas från sin tron.
Familjen Ledu behöver snabbt få in en efterträdare.
SKA VI SLÅ VAD?
Vi satsar på den naturliga efterträdaren, systersonen Robinson.
Hans första LEDU-kollektion skulle ha visats för tio år sedan.
Han väntar fortfarande, liksom vi.
Ursäkta mig.
Söker du Marwa?
Fjärde från vänster.
Tackar.
Snälla, stäng dörren.
Har du nånsin fått nåt stulet från din telefon?
Som vad? Kukbilder?
Glöm det.
Fan.
Vincent?
Tack, Nelly.
Du förstår, Robinson, talang är som ett bra vin.
Den åldras långsamt.
Sanningen är att din talang behövde åldras rejält.
- Sen ditt... försök för några år sen. - Du menar mitt misslyckande.
- Var inte så hård mot dig själv. - Det var dina ord.
Sen förvisade du mig till PR.
Jag slutade göra det jag älskade mest, att designa.
Jag gav dig det jobbet för att hjälpa dig hitta fotfästet igen.
Men innerst inne gav du upp för länge sen.
Du är begåvad, Robinson.
Mycket begåvad. Det har du alltid varit.
Du var bara före din tid.
Idag däremot,
är du den enda som kan ta min plats på modehuset LEDU.
- Är det här farmors? - Ja.
Hon skulle vilja att den stannade i familjen.
Du kommer göra ett exemplariskt jobb. Självklart hjälper jag dig i början.
- Robinson är fel strategi. - Ursäkta? Det angår inte dig.
- Förlåt, Robbie. Det är inte personligt. - Vilken fräckhet efter igår.
Du borde inte ha bett mig gå modell.
Mitt jobb är att rädda modehuset, inte dig.
Den enda hållbara strategin, det modehuset behöver, är en nystart.
Inte mer av detsamma.
Paloma Castel.
- Va? - Ja!
Vad gör den rännstensungen bättre än mig?
Hon är kvinna, etnisk och socialt engagerad.
Hon och hennes medarbetare personifierar allt vi inte är.
- Och dessutom har hon en vision. - Om nu det spelar nån roll.
Jag vet att du knappt kände henne och hatar wokeism...
Du vet ingenting!
Tack för ditt förslag. Men beslut är inte ditt.
Nåväl.
Låt modehusets aktieägare rösta.
- Hej, Paloma. - Hej.
Jag trodde Ritz skulle slänga ut mig.
Ogillar du mitt stamställe?
Sätt dig.
Nå?
Tänker ni skriva på för Rovel?
De stämmer oss.
De dränker oss i advokatkostnader om vi inte skriver på.
Vi sitter väl bara här för att ni vill göra detsamma.
En stämning för att vi använde er logga.
Vincent Ledu nedlät sig inte ens till att framföra det själv.
- Säg till honom att vi ska kämpa... - Sluta. Jag ser att du är upprörd.
Jag har en fråga.
Vet du varför de så gärna vill ha dig hos Rovel?
Doppel intresserar dem inte. Men det gör du.
- De vill köpa sig ett ekologiskt samvete. - Som alla andra.
Men du representerar mycket mer för dem.
- Diane Rovel är besatt av modehuset LEDU. - Kanske det, men mitt namn är Castel.
LEDU ska inte stämma dig.
Vi erbjuder dig ett jobb.
Kom och ersätt Vincent som chefsdesigner.
Men det är ju absurt!
Vad i hela friden ska jag och Ye-Ji göra på LEDU?
Er grej.
Jag försöker inte lura dig.
Dottern till Vincents äkta kärlek... Det är en bra saga.
Speciellt inom mode.
- LEDU är framför allt... ett familjeföretag. - Wow. Ni är galna allihop.
Sagan ni söker existerar inte.
Och vilken familj talar ni om?
Vincent sparkade ut oss när min pappa dog. Jag var två, och när...
Jag var 11 när min mamma dog.
Då stod jag helt ensam.
Var fanns familjen då?
Kände du min pappa eller inte?
Jag är säker på att svaren du söker finns på LEDU.
- Bonjour, fru Ledu. - Bonjour, Nelly.
Tack för att du kom.
Hoppas giljotinen inte gjorde för ont.
Nå...
...jag antar att du tänker rösta för ditt eget kött och blod.
Jag skulle kunna fråga dig detsamma.
Tänker du verkligen skämta om det?
Vissa saker är tabu, Marie. Till och med mellan oss.
Så...för Robinsons skull, är det ett ja?
Backa din son för en gångs skull.
Robinson har inte vad som krävs.
Det har han bevisat.
Vi talar om modehusets överlevnad.
Har du märkt att den äldsta alltid ärver mest i stora familjer?
Hjärtat, om du ber om herrgården, är svaret i dagsläget nej.
Nej.
Jag vill inte ha herrgården. Jag vill ha Dödens ö.
Den tavlan ska bli min stiftelses paradnummer.
Din stiftelse?
Du menar konststiftelsen i din fantasi?
Vincent, säg ja.
Då överväger Yann och jag att rösta på den du vill.
Till och med Robinson.
Bravo, Nikita.
Du överraskade alla med den här kollektionen.
- Jag föredrar att kalla det reflektion. - Som en höst-vinter-reflektion?
Mina arbetsprinciper följer inte årstidernas diktat.
Bravo, Nikita!
Vilket genidrag! Välkommen till Rovel-familjen.
- Det var fantastiskt! - Tack för allt, fru Rovel.
Vad tyckte du?
Nästa säsong vill jag kunna bära hans "reflektion".
Annars får han flyga tillbaka till Georgien.
Det är Victor.
Ni sitter väl fast i tunnelbanan, annars skulle ni vara här.
Vi är på väg.
Spara lite champagne åt oss.
Vi är här för att göra precis det du ville.
- Victor. - Här är jag.
Den oäkta dottern svek oss.
- Ja? - En kommentar om er bror?
- Jag har redan uttalat mig. - Synd.
Vincent Ledu är ett levande bevis för att det är möjligt
att vara både lysande och skrämmande dum.
Vad gör ni?
Stanna!
Vi på Rovel valde ungdom och mångfald för länge sen.
Därför anställde jag Nikita.
Ungdomen är alltid...
- Ursäkta mig, Agnès. - Vi ses senare, Diane.
Gå, gå. Vi har ett scoop.
ROVEL LÅTSAS
VARA (GRÖN)
ROVEL LÅTSAS VARA (GRÖN)
- Hitta skitungarna. - Jag tar hand om det.
Vill din make ta min plats? Ingen är rädd för honom.
Inte ens tonåringar som busar. Ni två är ett perfekt par.
Nu är det kört för oss.
Det finns mer i livet än bara mode. Vi gör nåt annat.
- Ye-Ji... - En privat organisation, permakultur...
Ye-Ji?
Vad skulle du säga om...
...om vi blev chefsdesigners på LEDU?
Vad?
Är det därför Perle vill träffa oss?
- Palo, LEDU är slut! - Vincent Ledu är slut, inte märket.
- Det är inte en grupp, det är oberoende. - Mer som ett äldreboende.
Exakt! Vi kan blåsa liv i det igen.
Vi vet hur man gör prêt-à-porter.
Men couture, haute couture...
- Hur många modehus gör haute couture? - Jag vet hur många, tack.
Vi sa att vi aldrig skulle arbeta för ett sånt modehus.
Har du glömt det?
- Men vi skulle ha full kontroll. - Skojar du?
De skulle ge sin föreläsning om "LEDU:s sätt".
Tvinga oss att följa färg.
Är du okej med att vara deras symboliska minoritet?
Wow.
Jag vet att det är löjligt.
Men min pappa tillbringade 15 år av sitt liv där.
Jag känner att det är ett sätt... att komma honom närmare.
Jag förstår.
Men Paris, berömmelse och allt det där, det är inte min grej.
Tänk dig mig på LEDU.
Jag passar inte inte in. Det skulle inte gå.
Här i Paris är du Paloma Castel.
Det är det de vill ha. Nåns dotter, inte en okänd.
Det är ju löjligt. Jag är också okänd.
Jag kan inte, Palo.
Jag vill tillbaka till Berlin.
Var inte dum. Kom hem med mig.
Ta hand om det. Få bort graffitifilmerna online.
Jag måste gå.
- Hallå? - Hej, hjärtat.
Vi kallar till en extra bolagsstämma i morgon.
Är du ledig, eller skickar du en ersättare?
- Han avgår, är det det? - Vad tror du?
Perle?
Perle!
- Ja, raring? - Vad står på agendan?
Valet av Vincents ersättare.
Robinson, den officiella kandidaten, eller den externa, Paloma Castel.
Du blåste mig.
Senast vi sågs, ville du att jag skulle rymma med dig.
Sen dess har modehuset kollapsat, du försöker stjäla Paloma
och jag talar bara med din svarare.
- Vad är det du anklagar mig för? - Inget än.
Låt oss bara säga att vi hade samma idé om Paloma.
Har hon tackat ja?
Hög lön och viljan att närma sig sin far gör mig säker på att hon tackar ja.
Så...
...överväger du att rösta på henne?
Skojar du?
Bättre att ha henne på LEDU än inte alls på Rovel.
Bernard, jag ringer tillbaka.
Vincent är slut.
Vi väljer hans ersättare imorgon.
Robinson...
...eller Paloma Castel.
- Skämtar du med mig? - Nej.
Jag lät dem få henne med flit.
Vi låter ympningen få fäste i två säsonger.
Sen tar vi över hela paketet, LEDU och Paloma.
Jag går tillbaka till familjen för att placera ut våra pjäser bättre.
Efter sin förlust, kommer Robinson att äta ur våra händer.
Och om din systerson vinner?
Det är så konstigt.
Ingen är här. Inte en enda klient.
När världen tar slut och mänskligheten decimerats,
kommer Marwa Jallab fortfarande köpa couture.
Är hon här?
Klienter som Marwa är vår anledning att finnas till.
Wow! Gisele Bündchen är här!
Alltså...
Jag gillar verkligen den här veckningen.
Den... den är lite... vanlig.
Vanlig?
Trehundra timmars arbete, femtio meter handgjord spets,
fyrtio brodörer, en flod av organzatyg.
- Vad mer vill ni ha? - Det är inte klänningen, Robbie.
Jag stöttar er.
Jag älskar Vincent, och dig. Ni har alltid varit mina älsklingar.
Men att bära LEDU nu?
För kaxigt, även för mig.
Tack så mycket, Solal.
Jag säger till om jag behöver en klädroller.
Raring, till slut knullar vi alla trädgårdsmästaren.
Oroa dig inte.
Marwa, du kan inte släppa oss. Inte du.
Vänta en dag eller två, så ska jag visa dig nåt lite mer futuristiskt.
- Jaså? - Fortfarande couture.
Men mindre "Vincent".
Åker Vincent ut?
Vem är hans ersättare?
Det finns namn.
Mer kan jag inte säga.
Jag tiger som muren.
- Vet ni vem som skickar dem? - Jag får betalt för att byta dem var dag.
Det är allt jag vet.
Alltid samma blommor.
Svarta kallor.
Jag antar att det var hans favoritblomma?
Antagligen.
Hejdå.
Hej, pappa.
Jag behöver ett litet tecken.
Vad ska jag göra?
Hej, Paloma.
Okej, jag gör det.
Du har gjort ett bra val.
Jag vill återvinna 100%. Ingen mer modekalender.
Inget läder. Och ett kortsiktigt mål för koldioxidneutralitet.
Allt eller inget.
Okej. Men först måste du bli vald på bolagsstämman imorgon.
Sen kan vi diskutera detaljer.
Vilka är aktieägarna? Kostymnissar?
Nej, värre.
Hela familjen Ledu.
Vincent, Victor, Marie, hennes man Yann och deras son Robinson.
Men det är bara en formalitet, oroa dig inte.
Vi är glada att du kommer.
Jag är säker på att vi ska åstadkomma storverk.
Okej.
Vi hörs snart.
Det är pianoläraren.
Tack så mycket, doktorn.
Hur mår ni idag, fru Rovel?
Som Karl-Alfred på steroider.
Vet ni, att ha sina nära och käras stöd under återhämtningen är ett stort plus.
Inte för en kvinna som mig.
Vill du ha?
Om jag inte får Paloma invald imorgon, lär din mor aldrig lita på mig igen.
Vincent köpte Maries röst.
Jag får aldrig majoriteten.
Videoklippet av Vincent.
Det kom från Robinsons mobil.
Va?
- Är Robinson din mammas källa? - Det är nån de kallar "Navarre".
Den personen hittade klippet i din systersons mobil.
Att hålla låg profil har sina fördelar. Min mamma...
...glömmer att vara diskret runt mig.
Varför sa du inget till mig direkt?
Din mamma litar inte på mig.
Hon testar dig.
För henne är du ännu en Ledu.
Hon tror att Perle fortfarande har grepp om dina...
Du vet hur vulgär hon kan vara.
Jag struntar i vad hon tror.
Jag vill inte att du tror det.
Och Robinson, hur fick han tag i klippet?
Jag hittar själv, tack.
Inte bitter för att du valde fel häst?
Robinson, visste du nåt om Dödens ö?
Böcklin-tavlan i matsalen på Bretagne.
Den får mig att rysa. Jag förstår inte varför mamma älskar den.
Hon kom aldrig över att morfar gav Vincent den.
Vincent gav den till henne.
I utbyte mot hennes röst.
Du kom iallafall?
Kunde du inte rösta via ombud som vanligt?
Jag tyckte det var bättre att samlas, under omständigheterna.
Det är fint att se er alla.
- Och inte på en begravning. - Nu börjar vi.
- Perle, jag måste be dig lämna rummet. - Vincent, börja inte.
Vadå?
Hon är varken familjemedlem eller aktieägare.
Röstningen är konfidentiell. Du håller ju hårt på tradition.
Du borde hålla med. Tack, Perle.
Tack, Marie.
Då så.
Då ska vi se.
Ursäkta mig? FrökenFoster.
Victor Ledu bad mig eskortera er till konferensrummet.
Dags att rösta.
Robinson.
Robinson. Mig själv.
Och du, Marie?
Jag vill säga nåt innan vi röstar.
Om jag får.
Fröken, kom in.
Perle, du kan komma. Du måste också höra det här.
Det här är fröken Cioni.
Hon är servitris på kulturdepartementet.
Robinson, du känner väl henne?
Allt väl. Pengaöverföringen gick igenom.
Följ mig.
Trodde du verkligen att du kunde ersätta mig, din lilla råtta?
Du planerade hela den här grejen.
Jag försökte stoppa videon från att spridas.
- För att skydda familjen. - Vilken konstig familjekänsla.
Du sålde din son för en tavla! Sluta snacka.
Jag ville åtminstone rösta på dig.
- Varför behöll du den i din mobil? - Ja, jag borde raderat den!
Men den stals från mig. Jag skickade den inte. Svårt att tro, jag vet.
Säger modehusets PR-chef.
Allt det här är ditt fel!
Allmänheten dömer mig på grund av dig!
Jag är ledsen.
Förlåt mig.
Jag förtjänar inte den här.
Den är falsk, din idiot!
Trodde du verkligen att du skulle ersätta mig?
- Din enda talang är att förlora! - Vincent, lugna ner dig.
Ni är så patetiska.
Vi går ut. Det är säkrare.
Och nu då?
En picknick?
Det finns ingen wifi här. Modehuset kanske är avlyssnat.
Våra mobiler också.
Som sagt, jag gick inte på cocktailpartyt.
- Då återstår en kandidat. - Nej.
Jag tänker inte avgå längre. Mötet är avslutat.
Louise är mognare än du.
- Vem är Louise? - Min dotter.
Du träffade henne en gång.
Du har inte längre nåt val.
Om du blir kvar som LEDU:s ledare...
...går modehuset i konkurs. Då får du ingenting.
Varken livsstilen eller äran.
Vem är du att läxa upp mig, Tracy Foster?
Jag plockade dig ur rännstenen. Jag skapade dig från topp till tå.
Jag tog bort stanken från dina föräldrars fish 'n chips
som du hade med dig i resväskan till Paris.
Utan mig hade du jobbat på Sephora idag. I bästa fall!
Och du...
En sak måste du förstå, Vincent.
Jag är varken din musa, din ägodel, din fru, dotter eller psykolog.
Jag är chef på det här modehuset,
trots att du alltid vägrade att ge mig den titeln.
Du talar inte till mig sådär. Inte längre.
Ja, du plockade mig från rännstenen.
Men nu är jag den som kan dra upp dig.
Så välj dina ord väl.
Marie.
Vi har ett avtal. Minns du?
Du har rätt, Vincent.
Allt jag bryr mig om är mig och min "lilla stiftelse",
vilken aldrig kommer lyckas om du behåller den här posten.
Förlåt, älskling.
Jag röstar för att vi röstar om.
På Paloma Castel.
Det var det.
Vi svek honom alla.
Som i Mordet på Orientexpressen.
Servitrisen, hur visste du?
Det här är även mitt företag.
Jag gjorde det du borde ha gjort.
Du borde faktiskt tacka mig.
Och inte bara för det.
Du förtjänar din titel. Jag ska försöka se till att du får den.
Så fort allt lugnat ner sig.
Vi kan inte ses mer, Perle.
Caroline och jag kan inte skilja oss.
Du är den enda som trodde att ni kunde det.
Jag är ledsen.
Nej. Gör inte mig till det stackars offret.
Visa mig lite respekt.
Vi två har aldrig lyckats vara mer... än det här.
Jag fick sparken.
- Eller hur? - Var inte så dramatisk.
Ta en semester bara.
En enkelbiljett till "tid för mig själv"-landet.
Åk och hälsa på din pappa. Han skulle älska det.
Så desperat är jag inte, tack.
Folk får bara en chans med dig.
Att kräva hög standard från folk är vår enda riktiga lyx.
Det gör oss till dem vi är.
Och ibland är det svårt.
Försvinn ett tag, raring.
Det är bättre för alla.
Okej?
Nå, tar du den?
Okej, om det är allt du har.
Om jag inte behövs mer, så lämnar jag er.
Okej.
- Tack, Solal. Au revoir. - Au revoir, mademoiselle Castel.
Så du stannar?
Skulle jag lämna dig ensam med familjen Addams?
Jag fick Paloma Castel anställd hos LEDU.
Vill du ha en klapp på axeln? Vad är din plan för att ge mig LEDU?
Jag gick igenom aktieägaravtalet.
Vi vet att avtalet skyddar din familj från att bli uppköpta. Vi kan kringgå hinder.
Från dig väntar jag mig sånt som pengar inte kan köpa.
Deras svagheter. Deras djupaste rädslor, deras hemligaste önskningar.
En Ledu för att övertala dem alla.
Det är precis min grej.
Var börjar vi?
Din syster?
Nej.
Henne hittar vi inget på. Hon är försiktig.
Nej.
Vi börjar med den svagaste länken.
Väldigt moget.
Vart ska du med den där upprörda divaminen?
Jag ska gå hem.
- Och göra vad? - Handla mat.
Liksom 99% av befolkningen som inte har en privat kock.
- Varför? Behöver du en klädroller? - Jag har förlåtit dig.
Skulle du inte hellre vilja komma hem till mig?
Har du en wok i köket?
Kanske.
Vad är en wok?
Men jag älskar tanken på att min pojkvän lagar mat åt mig.
"Pojkvän"?
Du lever i en fantasivärld.
Min nuvarande pojkvän.
Lugn och fin.
- Merde! - Du spiller överallt, Palo!
Okej.
Skål för vår framtida kollektion...
...hos LEDU.
Nej, vänta. Du är den konstnärliga ledaren.
Jag är bara ateljéchefen
som plaskar i poolen medan du arbetar hela nätterna.
Så kommer det bli.
- Jo. - Nej.
Nej!
Det blir precis som vanligt.
Och om jag nånsin blir som dem, säg till mig.
Okej?
Eller om du av misstag kallar mig hundätande bonde.
Du.
Tänk inte på honom.
Vad ska jag säga till honom?
"Hej, jag är din döda älskares barn. Kan du berätta för mig om min far?"
"Och dessutom, jag hoppas du är okej med att jag ersätter dig."
Det är en bra början.
Välkommen, fröken Castel. Den här vägen, tack.
Första gången jag var här var jag också väldigt bortkommen.
Välkommen till Hôtel de Beauvais.
En gåva från Louis XIV till Cateau la Borgnesse,
kammarjungfrun som tog hans oskuld.
Tack för att du godtog en söndagsvisit. För tillfället måste vi vara diskreta.
Till det officiella tillkännagivandet, okej?
Okej.
Det där är ateljén.
Där borta, arbetsrummet, lagret.
I vänster flygel, PR-avdelningen och bakre kontoret.
- Vad finns däruppe? Är det... - Vincents lägenhet.
När får jag träffa honom?
Han vill låta dig bli hemmastadd först.
Kommer du?
Finns inte min pappa med?
Vincent är gammaldags. Att posera med en man i ett familjefoto...
En man av sin generation.
Låt oss säga att det alltid är komplicerat att vara nära honom.
Men Gino klarade det, på sitt eget sätt.
Jag vill visa dig nåt.
Gino övertalade Vincent att låta honom skapa nåt i själva modehuset.
En revolution.
Han hann aldrig avsluta det.
Han kallade sin fresk La Paloma.
Varför är den gömd bakom ett draperi?
Som allt annat förknippat med Gino, är det för smärtsamt för Vincent.
Jag är ledsen. Det här kanske är en alltför intensiv introduktion.
Lämna draperiet öppet, snälla.
Kan jag stanna här en stund?
Självklart.
Jag finns på mitt kontor.
Att stirra som i trans kommer inte återuppliva honom.
Folk försvinner bara för gott när vi slutar tänka på dem.
Jag förstår.
Så det är därför du är här.
En liten pilgrimsfärd till din barndom?
Men det finns en risk att du blir sårad och besviken.
Du vet...
...det är bara en målning.
Gino och allt gällande honom existerar inte för mig längre.
Jag är ledsen.
Godkväll, fröken.
För övrigt, du borde verkligen besöka badrummet
i klubben där du blev till, snabbt och snuskigt.
Det är legendariskt.
Vincent!
Jag tror inte du förstår vad som kommer hända här.
Nu är det jag som är chef.
Och du är inte välkommen i mitt modehus längre.
Undertexter: Victoria Heaps