Fortæl mig om de følelser, du oplevede i det øjeblik.
Tristhed?
Indignation?
Vrede?
Fortvivlelse?
Intet.
Jeg ville bare gøre en ende på det.
Jeg kan ikke omskrive historien.
Så begynd på en ny.
Fortæl mig om hende.
Om Ginos datter.
Vores datter.
Blonden er laserskåret.
Det giver fem gange mindre spild end almindelig blonde.
Vil du bruge det til modeugen?
- Det er stadig meget delikat. - Som rigtige blonder.
Du sparker røv, Monique.
Det er bare noget, man siger.
Det er okay.
- Hvornår er den første model færdig? - I går.
Godt svar.
Er vi ikke ved at genopfinde couture?
Har du fået enhjørning til morgenmad?
- Han svarede i morges. - Hvordan har han det?
Hvad? Man kan godt afsky nogen uden at ønske dem død.
Han har det bedre.
Han inviterede mig til at fejre jul i Bretagne.
Gør du det?
Han er klar til at tale med mig. Jeg må vide, hvor jeg kommer fra.
Vi havde aftalt at have det elendigt sammen juleaften.
- Jeg har det skidt med at rejse, men… - Lad være.
Lillefingerløfter holder ikke.
Han inviterede endda Paloma.
Væn dig til tanken.
Du har endnu en niece.
Det skal jeg nok, når jeg ved, at det ikke er medicinen.
Han går hos en psykiater. Det er positivt.
Efter at have buret sig inde på sit værelse som en vampyr
vil han have en stor jul.
Julens magi.
Har du aldrig hørt Mariah Carey?
Hvis mine brødre kan enes, spiller jeg den på repeat.
Og kapunen skal fyldes med Perigord-trøffel. Ikke vintertrøffel.
Er du her allerede? Pas på, Armelle. De er skrøbelige.
Er det medicinen, eller ser du også et flyvende juletræ?
Det er de tunge skyts.
Jeg ved, hvad du tænker. Hvad I alle tænker.
At vi får en vidunderlig jul.
Du opfører dig, som om jeg snart bæller en dunk blegemiddel.
Bare rolig. Nelly har gemt dem væk. Jeg fortryder det, jeg gjorde.
Du har altid sagt, at du ikke vil være som vores far.
Hør her.
Jeg ved, at vores forhold ikke altid har været…
Marie, Marie, Marie. Du var der for mig. Som altid.
Tak. Nu skal vi være en rigtig familie. Kun sådan kan vi redde vores Maison.
Så du har inviteret Paloma…
…fordi du har besluttet, at hun er en del af familien?
På trods af det, der skete?
Tog jeg på vej, hver gang I langede ud, ville jeg ikke invitere nogen.
Især ikke dig.
Paloma gjorde, hvad hun var nødt til. Og ja, hun er en del af familien.
Hun bliver ikke en Ledu af, at du inviterer hende til jul.
Det er for sent. Hun er voksen nu.
Det var det samme med Gino. Det lykkedes dig ikke.
Som Barbara sang: "Vi kan ikke indhente tid, der er tabt."
Hvordan har din auktionsven det? Judith, ikke sandt?
Måske kan man indhente tid, der er tabt…
…alligevel.
Hvis du begynder at tage Barbara bogstaveligt,
kan du lige så godt tage livet af dig selv.
Bare rolig. Der er ikke noget til dig.
Men det er en dum regel. Og hvad så, hvis vi ikke har samme midler?
Du er millionær. Mindre detalje.
Og du nedlagde veto over et budget på 50 euro.
Hvad kan man købe for det?
Hvad giver man folk, der har alt?
- Et tørklæde? - Det er shahtoosh.
Giver du tørklæder?
12.000 euro stykket. De er ulovlige. Umulige at finde.
- Hvad giver du din familie? - Ingenting. Vi holder ikke jul.
Vi er ligeglade med Jesus.
Men du har forkælet dig selv med et særligt smykke.
- Har du bestilt bord på Falafel King? - Endnu bedre.
Jeg tager forbi supermarkedet og køber østers
og en flaske champagne. Og så skal jeg se julefilm.
Jeg mister viljen til at leve.
Spøg til side. Hvorfor tager du ikke med?
Spøg til side. Jeg skal nok få en god aften.
Det går ikke.
Du skal have en elendig jul med min familie.
Det kan ikke diskuteres. Min lykke for under 50 euro.
Det bliver hæsligt. Du vil elske det.
Jeg er inviteret
Den er fin.
Kan du gå?
Okay.
Palo…
Vi tester det med mere robuste stoffer.
- Bare rolig. Vi har tid nok inden showet. - Pis. Der er en måned til.
Hvis jeg kikser min første modeuge, flår de mig levende.
Hey.
Bed dem tage hjem til deres familier. Det her er jo bare spild af tid.
Vi ser på det efter jul.
Okay.
Hvad med dig? Skal du…
Ja, jeg tager stadig af sted.
Vil du virkelig ikke med?
Jul med Ledu-familien? Nej tak. Du kan fortælle mig om det.
Er det til mig?
Er det din brors hoved?
Vil du give den til Louise i aften?
Du ville sikkert foretrække ikke at tilbringe julen på De Dødes Ø.
Ja, men min brors uheld gav os ikke noget valg.
Det samme "uheld" som jeres fars.
Jeg undres over din tøven med at kalde en spade for en spade.
Du har en officiel mission i aften.
- Kender du hende? - Burde jeg det?
Judith Rozen. Auktionarius hos Millon.
Hun er også bestyrer i din søsters fantomstiftelse.
Swipe til venstre, som man siger.
De tilbringer megen tid sammen.
Ingen bryder sig om at se sin søster nøgen.
Det er risikabelt med stjålne billeder.
Nu har du et pressionsmiddel. Så du kan få din søsters aktier.
Det bør være nemt. Min mor stoler på dig.
Fint.
Jeg kommer hjem fra juleferien med Maries hoved i en gaveæske.
Glædelig jul.
Lucy, hvordan har min mor opført sig på det seneste?
Ja.
Jeg er bekymret for hende.
- Bed Navarre holde øje med min mand også. - Det har jeg allerede gjort.
Sikke et mareridt, hvis din onkel en dag vil flytte.
Der er en vej, når der er lavvande.
Det betyder, at vi er fanget i Mordor indtil i morgen.
Endelig!
Velkommen.
- Du kan jo vise huset til… - Solal. Receptionen. Kan du huske ham?
Naturligvis. Solal.
Værsgo.
Hvis du siger, at jeg ser godt ud, ryger du retur med båden.
Jeg er enig. Du ser hæslig ud.
Tak.
Hej, skat.
De ser mig som en galning, der er stukket af fra den lukkede.
- Du behøver ikke undskylde. - Må jeg bestemme, hvad jeg vil sige?
Og du vil gerne have, at jeg siger undskyld.
Ja da. Hvorfor kom du ikke og besøgte mig?
- Jeg troede ikke, du ville se mig. - Må jeg bestemme, hvad jeg vil?
Du sagde, at det var en gammel rønne.
Han ville dø, hvis han hørte, at jeg har solgt mine aktier.
Denne gang ødelægger han det ikke.
Jeg har ofte forestillet mig, at han døde, og jeg tog hans plads.
- Det er skidt, ikke? - På en måde. Men det er forståeligt.
Min farfar, Vincents far, begik selvmord på den her ø juleaften.
Min farmor døde, da hun fødte Victor, og så begik han selvmord.
Så julen er ikke din families yndlingshøjtid.
Min mor måtte gifte sig og blive forælder.
Og Vincent blev en utrøstelig forældreløs dreng. For altid.
Victor arvede skylden ved at have dræbt begge sine forældre.
Og jeg blev født ind i generel ligegyldighed.
- Så du stamtræet i hallen? - Ja.
Jeg er ikke engang med på det. Jeg indså noget, da vi ankom.
Det er min sidste jul med dem.
Om en måned vil de ikke tale til mig. Så er jeg alene. Gør jeg det rette?
Når du forfølger din egen lykke i stedet for at ofre dig for dem?
Mine piger og jeg lærte på den hårde måde,
at individet nogle gange må gå forud for gruppen.
Diana, Fergie, Meghan.
Du fik da ikke det sidste ord.
Jeg er glad for, at du er her.
- Goddag. - Hej.
- Lad mig præsentere Solal. - Min onkel.
Goddag.
Jeg lader dig finde på plads. Vi ses senere.
Kom ind.
Vincent er en forandret mand. Bogstaveligt talt.
- For meget medicin? - Jeg tror, at han er oprigtig.
Det er underligt at være her med dig.
Vincent har lavet alt om. Jeg kan ikke genkende ret meget.
Men…
Han må have overset det her.
Var du ikke lidt besat? Du hængte mig op i dit skab.
Jeg var stormende forelsket.
Hvor rørende.
Og uhyggeligt.
Typisk dig.
Før jeg trygler dig om at vende tilbage,
må jeg sikre mig, at det virkelig er det, du vil.
Hvis du trækker dig igen, tager jeg det alvorligt.
Jeg giver dig din retmæssige plads, som Vincent stjal.
Og til gengæld skal du gøre det samme for mig.
- Jeg vil være en del af familien. - Sikke en sær ting at ønske sig.
Men jeg er enig.
Du får dine aktier.
Så den går måske i opfyldelse.
Vores gamle drøm.
Den er helt sikkert gammel.
I al beskedenhed synes jeg, at denne første portion er formidabel.
- Hvem skriver du til juleaften? - Ingen.
Utroligt.
Hun sender Vincent ud på selvmordets rand,
og så vover hun at komme for sent.
Er jeg gået glip af noget? Er de to sammen igen?
Han har været model, ikke? Solal, ikke?
Han ville gerne.
Han sidder nok ikke i receptionen meget længere.
- Hvor længe har det stået på? - Et par måneder. Hvorfor?
Ikke for noget.
De er søde sammen.
- Må jeg tage Deres taske? - Ja.
- Må jeg tage Deres jakke? - Naturligvis.
Tak.
Deres håndtaske?
Denne vej.
Velkommen.
Jeg…
- Jeg kendte ikke dresscoden. - Du er perfekt.
Her. Det her er…
Det er til dig. Det er ikke noget særligt.
Det behøvede du ikke.
Da jeg var otte, var jeg til tandlægen.
Jeg så billeder fra et af dine show i Paris Match.
Jeg vidste ikke, hvem du var.
Min mor havde ikke fortalt om dig.
Men jeg mærkede en trang til at blive som dig.
I venteværelset var der papir og blyanter til børnene.
Du inspirerede min første skitse.
Allerede en Ledu.
Tak.
Vincent, jeg…
- Jeg fortryder det, jeg… - Lad være. Bare rolig.
Vi to har meget mere at tale om.
Er det dig klædt ud som Madonna?
Nej, det er mig.
- Det er et mirakel, at du er hetero. - Eller måske en forbandelse.
Ingen er jo perfekt.
Der er Robinson klædt ud som dronningen af Navarre.
Nej, jeg er ikke.
Jeg var klædt ud som Sissi.
Til mors 40-årsfødselsdag.
Du kender vist allerede alle.
Goddag.
- Far. - Tak.
Glædelig jul.
Er vi ikke lidt for gamle til at skrive til julemanden?
- Det er en familietradition. - En slægtstradition.
- Mor. - Tak.
Juleønskerne daterer sig tilbage til Bretagnes kvinder,
der skrev navnene på deres mænd, der var til søs,
og bad til, at de kom sikkert hjem.
Så ønskede vi, at blonderne ville sælge godt.
Og efter det kollektionerne.
Og endelig begyndte vi at ønske os yachter og Soulages-værker.
- Traditionen er videreført. - Skal du tilsmudse alting?
Mit har været det samme i 30 år.
Taget i tolden?
Giv det til din rengøringsdame.
Meget smukt. Tusind tak, Robinson.
Og hvad så, når man har skrevet det?
Så kommer man det i en flaske…
…og smider det i havet.
Bare rolig. Det er glas. Det er nedbrydeligt.
Hvor er Solal?
Du får ikke penge for at spise østers. Tag telefonen næste gang.
Det er slut. Jeg vil ikke mere.
Jeg mener det. Jeg kan afsløre jer.
Og vi kan smide dig i Seinen.
Op til dig.
Solal?
- Er du okay? - Ja.
Aftenen trækker ud.
Jeg løj for dig.
Glædelig jul.
Det er ikke en vielsesring.
Du er den eneste, jeg kender, der gør mig til en bedre mand.
Ej, hvor kikset. Fjern det der ragelse.
Jeg ville ønske, at du var her hos mig.
Sig det igen, så hopper jeg ind i bilen.
Jeg vil ikke undvære dig længere.
Kom hen til mig.
Kom hurtigt.
Jeg må tilbage til de andre.
Glædelig jul med hr. Østers.
Judith.
Ja?
Nej, ikke noget.
Vi ses snart.
Ved din mand det?
At du er ham utro med Judith?
- Du er ikke stoppet med at smuglytte. - Er du biseksuel?
Behøver jeg forsvare mig?
Bare rolig. Jeg bliver ikke skilt.
Har min søster været en fremmed for mig alle de år?
- Er det bare velment nysgerrighed? - Marie.
Dit ægteskab og dit sexliv er din egen sag.
Men det er dig, der er besat af at holde sammen på familien og Maison'et.
Det overrasker mig, at du løber den risiko.
Vi har alle truffet valg, der bringer vores sammenhold i fare.
- Jeg er i det mindste diskret. - Mener du, at du er diskret?
Jeg smider ikke alting væk for at åbne en burgerbod med min kæreste.
Jeg er 55. Jeg morer mig.
Og du kan stoppe når som helst?
Jeg ved af erfaring, at det ikke fungerer sådan.
Du skal ikke prædike integritet.
Men jeg…
Hvad?
Jeg tror, at jeg vil skilles.
Det var på tide.
Du er heldig. Den luksus har jeg ikke.
Vil du gerne skilles?
Vi finder en løsning.
Du har ofret nok for os.
Hvad taler I om?
Dig.
Her er det.
Her tilbragte du de første to år af dit liv.
Jeg ville gerne have holdt dig for mig selv.
Men livet havde andre planer.
Vincent, jeg…
Der er noget, jeg må fortælle dig.
- Det er om Victor. - Ja? Du gør mig bekymret.
Er du sikker på det her?
- Undskyld? - Har du gennemtænkt det?
Selvfølgelig. Jeg har truffet min beslutning. Jeg skrev under.
Hvad er der med dig?
Du har været efter mig i et halvt år, og nu får du mig til at tvivle.
Du kan stadig returnere pengene.
Når du forråder dem, er der ingen vej tilbage.
Så er du ude.
Jeg vil sikre mig, at du forstår det her.
For bagefter gør det ondt.
Pokker tage dig. Du sagde jo lige det modsatte.
Mor, Vincent, dig. I mener, at jeg er det sorte får.
Bare fordi jeg aldrig læste På sporet af den tabte tid
og lyttede til Robbie Williams i stedet for Schubert.
- Fordi jeg er kejtet. - Robinson.
Du ved, at jeg har ret.
Men jeg fandt en familie, der byder mig velkommen med åbne arme
og ikke holder sig for næsen, når de ser mig.
- Som jeg altid har ønsket mig. - Ouais.
Men Rovel bliver aldrig din familie. Så meget ved jeg.
Hvad er det, du vil?
Bare fordi du har det elendigt hos Rovel, gælder det vel ikke mig.
Okay, onkel?
- Hvad skal jeg gøre? Bare kaste den? - Så langt du kan.
Jeg talte med Vincent om, at du skulle komme tilbage.
- Hvordan reagerede han? - Det skal nok gå.
Hvis det er min sidste jul med dem, er jeg glad for, at du er her.
For med dig er det kun den første.
Robinson, jeg må fortælle dig noget.
Jeg løj for dig.
- Kapunen bliver helt tør. - Oui.
- Endelig. De sætter sig. - Så er det nu!
Javel.
Nelly.
Du er ligbleg. Er du syg?
- Dit vandglas er lige der. - Ser han ikke syg ud?
Jeg fik ikke min influenzavaccine i år.
Jeg har det fint. Det må være østerserne.
Det er umuligt.
Jeg tjekkede dem. De kunne ikke være friskere.
Vi smed dine østers ud.
Havde vi spist dem, havde vi alle kastet op.
Stop så med dine østers.
Mere til min mor, for guds skyld.
Nå, Paloma.
Din første modeugekollektion. Hvor spændende.
Hvad venter der os?
Undskyld. Jeg vil helst ikke tale om kollektionen.
Jeg fik ikke notatet med de godkendte samtaleemner.
Jeg vil ikke lave postyr. Lad os tale om noget andet.
Jeg er nysgerrig. Fortæl.
Hør her, Victor. Jeg inviterede dig, så vi kunne have en normal jul.
Som før. Ikke så vi kunne rive hinanden til blods.
Er det ikke en normal jul?
Du tror måske, at jeg er her som forretningsspion.
Vincent, folk opfører sig, som de bliver behandlet.
Og omvendt.
Du burde vise hende blondefabrikken.
Vidste du, at nogle af vævene er hundrede år gamle?
Det er nogle af blondemagerne også.
Paloma har faktisk udviklet en laserskåret blonde.
- Den er ret interessant. - Ja, jeg så de første prøver.
Det er brændt stof, ikke?
Det er utroligt, at vi ikke har andet at tale om.
- Så er det ikke ægte blonder. - Det er problemet.
Godt gået. Efter et halvt år omskriver du allerede reglerne.
Traditionerne, Yann.
Traditioner står ofte i vejen for fremskridt.
Hvis intet ændrer sig, vil intet nogensinde ændre sig.
- Er du enig i det? - Det er ikke min kollektion.
Solal, kender du Bretagne godt?
Nej.
Solal er ikke til støvregn og gule regnfrakker.
Men han har andre tiltrækkende kvaliteter.
Han er fremragende til bedrag.
Forstillelse.
Endda simulering.
Faker du den under sex?
Robinson, lad os få lidt frisk luft.
Et kæresteskænderi og en tør kapun er for meget på én aften.
Solal er i høj grad i stand til at få en til at tro, at han elsker en,
selvom han er betalt for at udspionere en.
Hvor meget fik du for at stjæle Vincents video fra mig?
Hvabehar?
Der var en muldvarp iblandt os.
Solal arbejder for Rovel.
Og det vidste Victor naturligvis.
Nej.
Nej, jeg… Jeg vidste intet om Solal.
Perle… Jeg sværger.
Hvordan kan jeg have været så dum?
- Og dig. - Det skal ikke gå ud over ham.
- Du har ansvaret. Punktum. - Og Victor er skyldig.
Vincent, hør nu på ham. Nu kan vi afslutte denne strid.
- Tilgiv ham. - Er du vanvittig?
Jeg ringer til Nelson.
Der er kun én måde at afgøre det her. I retten.
Goddag, monsieur Ledu. Pænt af Dem at ringe. Glædelig jul.
Nelson, det er alvor. Rovel udspionerer os. Er De alene?
Hvad så nu?
Ikke noget.
Vi venter, indtil de er færdige.
Hvad han fik for det, hvor længe han gjorde det, hvad han stjal.
Han fortæller os alting. Han sidder ovenpå og hulker.
- Robinson kan få det ud af ham. Nu. - Nelson, det er Perle.
- Solal siger, at han vil vidne mod Rovel. - Ikke tale om.
Han kunne sige, at det var under tvang, og så ryger hele sagen.
Hvad skal vi så gøre? Stikke ham en kop urtete?
Hør her.
Lad ham bo i portnerboligen indtil i morgen.
Og tænd for overvågningskameraerne.
Nelson.
Jeg må informere Dem om, at Victor Ledu lige er kommet.
Bliv i røret.
Victor, du skal vide, at den her samtale bliver optaget.
Vidste du, at Diane Rovel havde infiltreret os?
Nej.
- Selvfølgelig gjorde du det. - Selv jeg gjorde! Fra begyndelsen!
Jeg vidste, at du ville gøre alt for at knuse os!
- Lad os sove på det. - Perle.
Hvis Victors handlinger ikke chokerer dig, har vi også et problem med dig.
Lad os straks stemme om, hvorvidt vi lægger sag an.
For.
Imod.
For.
Det, du gjorde mod Robinson, er afskyeligt.
For.
Og Yann er enig med mig.
Godt. Så er det stemt igennem.
Er De der, Nelson?
Ja.
Noter venligst, at Maison LEDU vil lægge sag an mod Rovel-koncernen,
madame Diane Rovel og monsieur Victor Ledu.
Jeg ringer tilbage.
Du skal være ude inden i morgen.
Min familie takker ja.
Undskyld.
Du flytter ned i portnerboligen.
Du skal vide, at du må forlade stedet, når du har lyst.
Vejen står under vand lige nu,
men vi tilkalder en båd i morgen tidlig, når der er lavvande.
- Vær nu sød… - Jeg må ikke tale med dig.
Og jeg bliver nødt til…
Diamanten.
Den kan opfattes som et forsøg på at påvirke vidnet.
Goddag.
Er alle juleaftener i Ledu-familien sådan?
Er du sulten?
Ja.
- Kom med mig. - Okay.
Var min far allerede syg, da…
Han vidste det ikke. Men din mor var ikke. Gudskelov.
Og det gik dig ikke på…
…at han gik i seng med andre?
Vores forhold havde udviklet sig på det tidspunkt.
Så mine forældre var stangstive festaber, der var sammen sidst på aftenen.
Sikke en god start på livet.
Hvorfor beholdt de mig?
De gik i panik, da Lola blev gravid. Men så ville de gerne have dig.
Vi ville have dig. Os alle tre.
Dine forældre forgudede dig. Men…
De var så unge og skrøbelige. Og jeg…
Jeg ville have dig for mig selv.
Jeg troede, at alle bare var ligeglade med mig.
Men jeg havde faktisk tre forældre.
Efter Gino døde…
…var det dig, der holdt mig oppe. Jeg var besat af dig.
Du skulle være min arving.
Jeg indrømmer, at jeg opførte mig, som om din mor ikke var der.
En morgen blev hun træt af det og rejste med dig.
Og jeg…
Jeg måtte tvinge mig selv til at glemme dig.
Så det var nemmere at hade mig.
Det var langt fra nemt.
Tro ikke det.
Nå?
Vil du prøve en af mine "gammel nisse fra Bretagne"-omeletter?
Din omelet er lækker.
Jeg ville have sagt det til dig. Jeg kendte ikke til Solal.
Alle hos Rovel bliver skygget. Også mig.
Det gør dig til et indvilligende offer.
Undskyld.
For at ville knuse os?
Eller for at lyve for mig to gange?
Din tilbagevenden.
Os to.
Ville du det overhovedet?
Eller var det bare endnu et træk…
…udtænkt af dig og Rovel-familien?
Bare du ikke havde spurgt mig om det.
Du har altid haft behov for en fjende for at føle dig hel.
Du er så selvretfærdig.
- Det holder dig i live at hade mig. - Forventer du en tak?
Altså…
Det virkede jo næsten. Du havde en glimrende PR-pige.
Ja, Perle fortalte mig om dit projekt. Den fortabte brors store comeback.
Jeg kunne have vænnet mig til tanken.
Det ville have været ideelt. For Maison'et. For familien.
Og for Perle.
Men du ønskede aldrig, at vi var sammen.
Ønskede du det selv? Kæmpede du for hende?
Gjorde du virkelig alt for at være sammen med hende?
Hun var gravid.
Med dit barn.
Hun kunne have beholdt barnet. Hvis hun havde stolet på dig.
Men dine ambitioner har altid styret dine handlinger.
Du er knap nok et menneske.
Fra den dag du blev født, bragte du døden med dig overalt.
Du begyndte med din mor.
Sidste gang vi to stod her, sagde du forfærdelige ting til mig.
Nu vil du gerne hævne dig, ikke?
Det er længe siden, at du stolede på mig.
Hvorfor fortalte du mig ikke om Paloma? Om at du ville adoptere hende?
Jeg vidste, hvad der ville ske. At du ville forråde mig.
- At jeg ikke kunne stole på dig. - Du forrådte også mig.
Du kaldte mig "din anden halvdel". Sagde, at der ikke var hemmeligheder.
- Du skjulte det, der betød mest. - Det kapitel af mit liv vedkom kun mig.
Jeg troede, at det var afsluttet for altid.
Hvis du ikke er oprigtig, kommer hun dig aldrig i møde.
Hvad er det, du beskylder mig for?
Ville du virkelig dø?
Du har altid fundet frisk blod, så du kunne leve videre.
Du er god til at vælge dine fjender.
I hvert fald bedre end dig. Situationen hos LEDU er, som den er.
Victor kommer ikke tilbage. Enten indretter du dig efter det,
eller også må du sige op. Er det forstået?
Ja. Fuldstændig.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith