Kerro, mitä tunsit sillä hetkellä.
Tunsitko surua?
Närkästystä?
Vihaa?
Epätoivoa?
En mitään.
Halusin lopun tulevan.
En voi muuttaa mennyttä.
Luo jotain uutta.
Kerro hänestä.
Ginon tyttärestä.
Meidän tyttärestämme.
Uudenlaista laserleikattua pitsiä.
Viidesosa jätettä perinteiseen pitsiin verrattuna.
Käytättekö sitä mallistossa?
Tämäkin on hyvin haurasta.
Kuten aito pitsi.
Sinä revittelet, Monique.
Se on kielikuva.
Kaikki hyvin.
Milloin ensimmäinen asu tulee valmiiksi?
Varmaankin eilen.
Hyvä vastaus.
Emmekö mullistakin huippumuodin?
Söitkö aamiaiseksi yksisarvisen?
Hän vastasi aamulla.
Miten hän voi?
Mitä? En pidä hänestä mutten toivo hänen kuolemaansa.
Hän voi paremmin.
Hän kutsui minut jouluksi Bretagneen.
Menetkö sinne?
Hän on valmis puhumaan.
Haluan selvittää taustat.
Tiedän, että lupasimme kurjailla yhdessä joka joulu.
- En haluaisi jättää sinua… - Älä.
Teinien lupaukset eivät pidä.
Hän kutsui myös Paloman.
Hyväksy ajatus.
Veljentyttäriä on kaksi.
Hyväksyn, kun olen varma, ettei tämä johdu lääkkeistä.
Hän käy psykiatrin vastaanotolla.
Se on positiivista.
Hän vetäytyi piiloon kuin vampyyri -
mutta haluaa nyt upeat joulunpyhät.
Se on joulun taikaa.
Etkö kuuntele Mariah Careyta?
Jos veljeni pysyvät sovussa, soitan vain hänen kappaleitaan.
Salvokukkoon Périgordin mustaa tryffeliä.
Ei talvitryffeliä.
Saavuitko jo?
Varovasti, Armelle. Ne ovat hauraita.
Onko syy lääkkeissäni, vai näitkö sinäkin lentävän joulukuusen?
Panostat tähän kunnolla.
Tiedän, mitä sinä ja muut ajattelette.
Että joulusta tulee ihana.
Pelkäätkö minun juovan pullon kloriittia?
Älä huoli. Nelly piilotti ne.
Kadun tekoani, onko selvä?
Sanoit, ettet halua olla kuin isä.
Kuule.
Tiedän, että välimme eivät ole aina olleet…
Marie.
Sinä tuit minua.
Kuten aina.
Kiitos.
Haluan, että olemme oikea perhe.
Vain se voi pelastaa muotitalon.
Kutsuit siis Paloman,
koska päätit, että hän kuuluu perheeseen.
Tapahtuneesta huolimatta.
En kutsuisi ketään, jos loukkaantuisin kaikista Ledujen ikävistä tempuista.
En etenkään sinua.
Paloma teki sen, mitä oli tehtävä.
Hänkin kuuluu perheeseen.
Hänestä ei tule Ledua, vaikka kutsuisit hänet jouluisin.
On liian myöhäistä. Hän on aikuinen.
Sama koski Ginoa.
Sinä et onnistunut.
Kuten Barbara lauloi, menetettyä aikaa ei saa takaisin.
Miten taidekuraattorisi voi? Judith, eikö vain?
Menetetyn ajan voi saada takaisin -
loppujen lopuksi.
Jos alkaisimme tulkita Barbaran sanoituksia kirjaimellisesti,
tappaisimme itsemme heti paikalla.
Älä huoli. Ei mitään sinulle.
On typerää olla antamatta lahjoja, koska meillä ei ole sama rahatilanne.
Olet miljonääri. Pikku yksityiskohta.
Ja kielsit alle 50 euron lahjat.
Mitä sillä summalla voi ostaa?
Mitä annetaan niille, joilla on jo kaikkea?
- Huiviko? - Shahtoosh.
Annatteko niitä?
Hinta on 12 000 euroa. Se on laiton.
Vaikea löytää.
- Mitä annat perheellesi? - En mitään.
Emme vietä joulua.
Emme välitä Jeesuksesta.
Näin, että hankit poikkeuksellisen hienon korun.
Varasitko illaksi pöydän falafelpaikasta?
Vielä parempaa.
Käyn ruokakaupassa hakemassa ostereita -
ja pullon samppanjaa.
Katson sitten putkeen joululeffoja.
Kadotin elämäniloni.
Vitsit sikseen. Mikset tule kanssani?
Vitsit sikseen. Vietän oikein mukavan illan.
En voi sallia sitä.
Haluan, että vietät paskan joulun perheeni kanssa.
Tästä ei neuvotella.
Se ilahduttaa alle 50 eurolla.
Siitä tulee hirveää. Ihastut varmasti.
Sain kutsun
Pidän siitä.
Käveletkö?
Selvä.
Palo…
Kokeilemme paksumpia kankaita.
Älä huoli. Näytökseen on vielä aikaa.
Perhana. Siihen on kuukausi.
Jos ensimmäinen huippumuotimallistoni epäonnistuu, olen mennyttä.
Hei.
Käske heidän mennä perheidensä luo. Ei hakata päätä seinään.
Katsotaan joulun jälkeen.
Selvä.
Entä sinä? Menetkö…
Menen kyllä.
Etkö halua tulla mukaan?
Ledujen joulunviettoonko? Ei, kiitos.
Kerrot sitten.
Minulleko?
Onko siinä veljesi pää?
Annatko tämän illalla Louiselle?
Haluaisit varmasti viettää joulun muualla kuin Kuolleiden saarella.
Kyllä, mutta minun on pakko veljeni onnettomuuden takia.
Isäsi koki saman "onnettomuuden".
On hullua, ettet puhu asioista niiden oikeilla nimillä.
Sinulla on illalla tärkeä tehtävä.
Tunnetko hänet?
Pitäisikö tuntea?
Judith Rozen on meklarina Millonilla.
Hän on myös siskosi kuvitteellisen säätiön kuraattori.
Pyyhkäise vasemmalle, kuten sanotaan.
He viettävät paljon aikaa yhdessä.
Kukaan ei halua nähdä siskoaan alasti.
Kuvat ovat vaarallisia.
Sait vipuvoimaa.
Siskosi osakkeita varten.
Sen pitäisi olla helppoa.
Äiti luottaa sinuun.
Hyvä on.
Tuon joulujuhlista paketin, jossa on Marien pää.
Hyvää joulua.
Lucy, millainen äiti on ollut viime aikoina?
Ymmärrän.
Olen huolissani.
Pyydä Navarraa tarkkailemaan myös miestäni.
Olen jo pyytänyt.
Enosi olisi hankala muuttaa.
Laskuveden aikaan on toinenkin reitti.
Olemme Mordorissa loukussa huomiseen.
LEDU DE KERDANET'N AATELISSUKU
Vihdoinkin!
Tervetuloa.
Mikset esittele paikkaa…
Solalille. Aulasta. Muistatko?
Tietenkin. Solal.
Menkää.
Jos sanot, että näytän hyvältä, palaat rannalle veneellä.
Kyllä vain.
Näytät hirveältä.
Kiitos.
Hei, kulta.
Minua pidetään karanneena mielipuolena.
Älä pyydä anteeksi.
Saanko päättää, mitä sanon?
Haluat tietenkin, että pyydän anteeksi.
Totta. Mikset tullut käymään?
Luulin, ettet haluaisi nähdä.
Voinko päättää, mitä haluan?
Puhuit vanhasta tönöstä.
Hän kuolee, kun saa kuulla, että myin osakkeeni.
Tällä kertaa hän onnistuu.
Olen kuvitellut kuoleman, jotta saisin hänen paikkansa.
Aika paha.
Tavallaan.
Mutta ymmärrettävää.
Isoisäni, eli Vincentin isä, tappoi itsensä saarella jouluaattona.
Isoäitini kuoli Victorin syntyessä, ja sitten isoisä teki itsemurhan.
Joulu ei siis ole perheesi suosikkipyhä.
Äitini oli pakko avioitua ja ottaa vanhemman rooli.
Vincentistä tuli lohduton orpolapsi.
Loppuelämäkseen.
Victor peri syyllisyyden vanhempiensa kuolemasta.
Minä synnyin yleiseen välinpitämättömyyteen.
Näitkö sukupuun aulassa?
Näin.
Minä en ole siinä.
Tajusin jotain saapuessamme.
Tämä on viimeinen joulu heidän kanssaan.
Kuukauden päästä he eivät puhu minulle.
Olen yksin.
Teenkö oikein?
Huolehdit onnestasi etkä uhraudu heidän puolestaan.
Minä ja tyttökaverit opimme,
että yksilön on joskus ajettava omaa etuaan.
Diana, Fergie ja Meghan.
Et sanonut viimeistä sanaa.
Hienoa, että tulit.
- Hei. - Hei.
Tässä on Solal.
Enoni.
- Hei. - Hei.
Annan sinun asettua taloksi.
Nähdään.
Sisään.
Vincent on muuttunut mies.
Kirjaimellisesti.
Onko lääkitys vahva?
Hän on varmaan vilpitön.
On outoa olla tässä huoneessa kanssasi.
Vincent uudisti kaiken.
En tunnista paljoakaan.
Toisaalta -
hän ei huomannut tätä.
Oliko sinulla pieni pakkomielle, kun laitoit minut kaapinoveen kuin teini?
Olin hyvin rakastunut.
Onpa koskettavaa.
Ja pelottavaa.
Olet sellainen.
Ennen kuin pyydän paluutasi,
varmistan, että haluat sitä todella.
Jos peräännyt taas,
alan kantaa kaunaa.
Saat paikan, jonka Vincent kielsi sinulta.
Vastapalvelukseksi teet kuitenkin saman minulle.
Haluan kuulua tähän perheeseen.
Outo toive.
Mutta hyvä on.
Saat osakkeesi.
Se voi siis toteutua.
Vanha unelmamme.
Vanhapa hyvinkin.
En kehuskele, mutta nämä ovat todella hyviä ensimmäiseksi eräksi.
Kenelle kirjoitat jouluaattoiltana?
En kenellekään.
Uskomatonta.
Hän ajoi Vincentin tuhoisaan masennukseen ja kehtaa saapua myöhässä.
Enkö tajunnut kaikkea?
Ovatko nuo kaksi taas yhdessä?
Oliko hän ennen malli?
Solal, vai mitä?
Hän halusi olla.
Hän jättää varmaan pian työt aulassa.
Kauanko tuo on jatkunut?
Pari kuukautta. Miksi?
Muuten vain.
He ovat söpöjä.
- Otanko laukun? - Ota vain.
- Otanko takin? - Toki.
Kiitos.
Ja käsilaukun?
Tänne päin.
Tervetuloa.
Olen…
En tajunnut pukukoodia.
Olet täydellinen.
Ole hyvä. Tämä on…
Tämä on sinulle. Jotain pientä.
Ei olisi tarvinnut.
Olin kahdeksanvuotiaana hammaslääkärissä.
Näin kuvia muotinäytöksestäsi Paris Matchissa.
En tiennyt, kuka olet.
Äiti ei ollut kertonut sinusta.
Muistan kuitenkin, että halusin tulla kaltaiseksesi.
Odotushuoneessa oli paperia ja kyniä lapsia varten.
Innoitit ensimmäisen luomukseni.
Olit jo Ledu.
Kiitos.
Vincent, minä…
- Kadun sitä, mitä… - Älä.
Älä huoli.
Meillä on paljon muuta puhuttavaa.
Esitätkö Madonnaa?
Se olen minä.
On ihme, että olet hetero.
Tai ehkä se on kirous.
Kukaan ei ole täydellinen.
Robinson Navarran kuningattarena.
Eikä.
Olin Sissi.
Äidin 40-vuotispäivillä.
Tunnet varmaan jo kaikki.
Hei.
- Isä. - Kiitos.
Hyvää joulua.
Emmekö ole vanhoja kirjoittamaan pukille?
Se on perheen perinne.
Esivanhempien aloittama.
- Äiti. - Kiitos.
Joulutoiveet ovat Bretagnen naisten perintöä.
He kirjoittivat merelle lähteneiden miestensä nimet -
toivoen heidän paluutaan.
Myöhemmin toivoimme pitsin myyvän hyvin.
Ja sittemmin mallistojen.
Sitten aloimme toivoa huvipursia ja Soulagesin maalauksia.
Se pelasti perinteen.
Onko pakko liata kaikki?
Olen toivonut samaa 30 vuotta.
Tullin takavarikoimako?
Anna se siivoojallesi.
Hyvin kaunis. Kiitos paljon, Robinson.
Mitä teemme, kun toiveet on kirjoitettu?
Ne laitetaan pulloon -
ja heitetään mereen.
Älä huoli. Se on lasia. Se on biohajoavaa.
Missä Solal on?
Et saa rahaa ostereiden syönnistä. Vastaa puhelimeen.
Tämä on ohi.
Minä lopetan.
Oikeasti. Voisin paljastaa teidät.
Voisimme heittää sinut Seineen.
Päätä itse.
Solal?
- Oletko kunnossa? - Olen.
Anteeksi, ilta on pitkä.
Valehtelin sinulle.
Hyvää joulua.
Se ei ole vihkisormus.
Olet ainoa, joka tekee minusta paremman ihmisen.
Jestas, tuo on tyylitön.
Rihkamat pois.
Kunpa olisit kanssani.
Sano tuo vielä kerran, niin hyppään autoon.
En halua enää olla ilman sinua.
Tule tänne.
Tule pian.
Täytyy palata muiden luo.
Hyvää joulua hra Osterin kanssa.
Judith.
Mitä?
Ei mitään.
Nähdään pian.
Tietääkö miehesi,
että petät häntä Judithin kanssa?
Et ole luopunut ikävästä tavastasi salakuunnella.
Oletko biseksuaali?
Kuuluuko se sinulle?
Älä huoli. Minä en eroa.
Enkö ole ymmärtänyt siskoani koskaan aiemmin?
Olet siis hyväsydämisen utelias.
Marie.
Avioliittosi ja seksielämäsi ovat omia asioitasi.
Perheen ja muotitalon yhtenäisyys ovat kuitenkin sinulle pakkomielle.
Otat liikaa riskejä.
Muidenkin valinnat uhkaavat yhtenäisyyttämme.
Minä olen kuitenkin hienovarainen.
Hienovarainenko?
En luovu kaikesta -
avatakseni grillikioskin tyttöystäväni kanssa.
Olen 55-vuotias.
Pidän hauskaa.
Ja lopetat, kun haluat, vai mitä?
Tiedän kokemuksesta, ettei se onnistu.
Niinpä. Älä ojenna minua.
Paitsi että minä…
Mitä?
Haluan erota.
Oli aikakin.
Olet onnekas.
Minulla ei ole varaa siihen luksukseen.
Haluaisitko erota?
Keksimme ratkaisun.
Olet uhrannut paljon hyväksemme.
Mistä te puhutte?
Sinusta.
Tässä se on.
Vietit täällä elämäsi kaksi ensimmäistä vuotta.
Olisin halunnut pitää sinut itselläni.
Elämä kuitenkin päätti toisin.
Vincent, minä…
Haluan kertoa jotain.
Se koskee Victoria.
Niinkö? Olen huolissani.
Oletko varma?
Anteeksi?
Oletko miettinyt tarkasti?
Tietenkin. Tein päätöksen. Allekirjoitin sopimuksen.
Mikä sinua vaivaa?
Ahdistelit minua puoli vuotta. Epäröitkö nyt?
Voit yhä palauttaa rahat.
Kun olet pettänyt heidät, et voi enää palata.
Sinusta tulee roisto.
Haluan, että ymmärrät tämän.
Koska jatko -
on tuskallista.
Perhana. Väitit päinvastaista.
Äiti, Vincent ja sinä olette aina halveksuneet minua,
koska en ole lukenut Kadonnutta aikaa etsimässä -
ja kuuntelen poppia, en Schubertia.
- Olen tökerö. - Robinson.
Tiedät, että olen oikeassa.
Löysin perheen, joka hyväksyy minut -
eikä nyrpistele, kun saavun.
Olen aina halunnut sitä.
Tiedän, ettei Roveleista tule koskaan perhettäsi.
Mitä oikein haluat?
Sinulla on kurjaa Rovelilla. Minulla ei välttämättä ole.
Onko selvä, eno?
Mitä minä teen? Heitänkö tämän?
Mahdollisimman kauas.
Puhuin paluustasi Vincentille.
Miten hän reagoi?
Asia järjestyy.
Jos tämä on viimeinen perhejoulu, onneksi olet täällä,
koska tämä on ensimmäinen kanssasi.
Minun on kerrottava jotain.
Valehtelin sinulle.
Salvokukko kuivahtaa.
- He istuutuivat vihdoin. - Aloitetaan!
Selvä.
Nelly, ole hyvä.
Olet kalpea. Oletko sairas?
Vesilasisi on tuossa.
Eikö hän näytä sairaalta?
En ottanut tänä vuonna rokotetta.
Kaikki hyvin. Syy on ostereissa.
Mahdotonta.
Tarkastin niiden tuoreuden aamulla.
Heitimme ne pois.
Muuten oksentaisimme kaikki.
Älä puhu niistä enää.
Kaada lisää äidillekin.
No niin, Paloma.
Huippumuotimallisto.
Hyvin jännittävää.
Mitä suunnittelet?
Anteeksi.
En halua, että puhumme siitä.
En saanut hyväksyttyjen aiheiden luetteloa.
En halua turhaa suukopua.
Puhutaan muusta.
Olen oikeasti tosissani. Kerro meille.
Kuule, Victor.
Halusin, että tulisit tänne viettämään tavallisen joulun.
Kuten ennen.
Ilman riitoja.
Eikö tämä ole tavallista?
Luuletko, että tulin vakoilemaan yritystä?
Ihmiset vastaavat vain saamaansa kohteluun.
Se koskee kaikkia.
Näytä hänelle pitsitehdas.
Tiesitkö, että osa kangaspuista on satavuotiaita?
Ja osa työntekijöistä.
Paloma on kehittänyt uudenlaisen laserleikatun pitsin.
Se on kiinnostavaa.
Näin ensimmäiset koekappaleet.
Palanutta kangasta.
Uskomatonta, ettemme keksi muuta puheenaihetta.
- Sitten se ei ole aitoa pitsiä. - Ongelma on siinä.
Hyvin tehty. Olet jo uudistanut sääntöjä puolessa vuodessa.
Perinteet, Yann.
Perinteet estävät usein kehityksen.
Jos käännekohtaa ei tule, mikään ei koskaan muutu.
Oletko samaa mieltä?
Mallisto ei ole minun.
Solal, tunnetko Bretagnea?
En.
Solal ei pidä tihkusateesta eikä keltaisista sadetakeista.
Hänessä on muita hyviä puolia.
Hän on hyvä petturi -
ja salailija.
Myös teeskentelijä.
Ehkä sängyssäkin?
Lähdetkö tuulettumaan?
Riitaisa pari ja kuiva kukko ovat liikaa yhdelle illalle.
Solal osaa teeskennellä rakastavansa,
vaikka hänelle maksetaan vakoilusta.
Paljonko sait Vincentin videon varastamisesta?
Anteeksi?
Joukossamme on myyrä.
Solal on Rovelin leivissä.
Victor tietenkin tiesi siitä.
Enkä.
En minä…
Minä en tiennyt Solalista.
Perle. Vannon sen.
Miten saatoin olla niin typerä?
- Ja sinä. - Älä pura vihaasi häneen.
Vastuu on sinun.
Mutta Victor on syyllinen.
Kuuntele, mitä hän sanoo.
Tämä on mahdollisuus sopia riidat.
Anna hänelle anteeksi.
Oletko seonnut?
Soitan Nelsonille.
Tästä voidaan sopia vain oikeudessa.
Iltaa. Kiitos soitosta. Hyvää joulua.
Asia on vakava. Rovel vakoilee meitä. Oletko yksin?
Mitä teemme nyt?
Emme mitään.
Odotamme, että he lopettavat.
Paljonko hänelle maksettiin, miten kauan ja mitä hän varasti?
Hän kertoo kaiken.
Hän nyyhkyttää yläkerrassa.
Robinson voi saada hänet puhumaan heti.
Nelson, Perle tässä.
Solal lupaa todistaa Rovelia vastaan.
Ei käy.
Hän voisi väittää, että vangitsitte hänet. Häviäisimme jutun.
Mitä sitten teemme?
Viemmekö hänelle yrttiteetä?
Kuunnelkaa.
Laittakaa hänet talonmiehen taloon huomiseen asti.
Käynnistäkää turvakamerat.
Nelson,
joudun sanomaan, että Victor Ledu saapui huoneeseen.
Odota.
Victor, tiedoksi, että tätä keskustelua alettiin nauhoittaa.
Tiesitkö Diane Rovelin myyrästä?
En.
- Tietenkin tiesit. - Minäkin tiesin!
Alusta alkaen!
Tiesin, että yrittäisit tuhota meidät.
- Puhutaan tästä aamulla. - Perle.
Jos et ole järkyttynyt Victorin teoista, sinäkin olet meille vakava ongelma.
Äänestetään heti, nostammeko virallisen syytteen.
Kannatan.
Vastustan.
Kannatan.
Toimitte likaisesti.
Kannatan.
Yann tukee minua.
Enemmistö hyväksyi aloitteen.
Oletko siellä?
Olen.
Kirjaa, että Ledun muotitalo ryhtyy oikeustoimiin Rovel-konsernia,
Diane Rovelia ja Victor Ledua vastaan.
Soitan myöhemmin.
Lähdet heti aamulla.
Hyväksymme tarjouksesi.
Olen pahoillani.
Menet talonmiehen taloon.
Olet vapaa lähtemään, kun haluat.
Tie on veden alla,
mutta kutsumme pikaveneen aamulla meren tyynnyttyä.
- Ole kiltti… - En saa puhua sinulle.
Joudun pyytämään -
timantin takaisin.
Se voidaan nähdä todistajan lahjomisena.
Hei.
Ovatko Ledujen joulut aina tällaisia?
Oletko nälkäinen?
Olen.
Tule kanssani.
Selvä.
Oliko isäni jo sairas, kun…
Hän ei tiennyt sitä.
Äitisi ei ollut. Luojan kiitos.
Etkö välittänyt -
hänen seksisuhteistaan?
Suhteemme oli jo muuttunut.
Vanhempani olivat siis sekaisin juhlimisesta ja muhinoivat loppuyöstä.
Miten hieno alku elämälle.
Miksi he pitivät minut?
He panikoivat, kun Lola tuli raskaaksi.
He kuitenkin halusivat pitää sinut.
Me kaikki kolme halusimme sinut.
Vanhempasi rakastivat sinua,
mutta -
he olivat nuoria ja hauraita.
Ja minä…
Halusin sinut vain itselleni.
Kuvittelin, ettei kukaan välittänyt minusta,
mutta minulla olikin kolme vanhempaa.
Ginon kuoltua -
jaksoin elää sinun takiasi.
Olit minulle pakkomielle.
Halusin tehdä sinusta perijättäreni.
Myönnän, että käyttäydyin kuin äitiäsi ei olisi ollutkaan.
Eräänä aamuna hän kyllästyi ja vei sinut pois.
Ja minä -
pakotin itseni unohtamaan sinut.
Oli helpompaa vihata minua.
Ei ollenkaan.
Älä luule niin.
Kerro,
pidätkö vanhan bretagnelaispierun munakkaasta.
Se on oikein hyvää.
Olisin kertonut sinulle.
En tiennyt Solalista.
Kaikkia seurataan Rovelilla.
Myös minua.
Hyväksyt siis uhrin osan.
Olen pahoillani.
Että halusit tuhota meidät?
Vai että valehtelit kahdesti?
Paluustasi.
Ja meistä kahdesta.
Halusitko sitä oikeasti?
Vai oliko se vain juoni -
sinun ja Rovelien hyväksi?
En olisi halunnut kuulla tuota.
Tarvitset aina vihollisen voidaksesi hyvin.
Olet hurskasteleva.
Pysyt elossa, kun saat vihata minua.
Pitäisikö minun kiittää?
Kuule.
Se onnistui melkein.
Sinulla on hyvä lobbaaja.
Perle kertoi suunnitelmastanne.
Kapinallisen suuresta paluusta.
Olisin voinut tottua siihen.
Se olisi ollut täydellistä muotitalolle ja perheelle.
Ja Perlelle.
Et ole koskaan halunnut meidän olevan yhdessä.
Oletko itse halunnut oikeasti?
Taistelitko hänestä?
Oletko yrittänyt kaikkesi?
Hän oli raskaana.
Lapsi oli sinun.
Hän olisi voinut pitää lapsen,
jos olisi luottanut sinuun.
Kunnianhimosi on kuitenkin aina ohjannut toimintaasi.
Et ole inhimillinen.
Olet kylvänyt kuolemaa ympärillesi syntymästäsi lähtien.
Äidistämme alkaen.
Kun viimeksi seisoimme tässä,
sanoit kauheuksia.
Haluatko kostaa?
Et ole luottanut minuun enää pitkään aikaan.
Mikset kertonut Palomasta?
Halustasi adoptoida hänet.
Tiesin kai, mitä tapahtuisi.
Että pettäisit minut.
- Etten voisi luottaa sinuun. - Sinäkin petit minut.
Sanoit, että olen puoliskosi.
Ettemme salaile mitään.
Salasit olennaisen.
Se elämäni kausi oli yksityisasiani.
Luulin sen päättyneen täysin.
Hän ei toivu, ellet ole rehellinen.
Mistä oikein syytät minua?
Halusitko oikeasti kuolla?
Olet aina osannut löytää uutta verta herätäksesi eloon.
Osaat valita liittolaisesi.
Paremmin kuin sinä.
Ledun tilanne on, mikä on.
Victor ei palaa.
Joko tyydyt siihen -
tai hyväksyn eroanomuksesi.
Onko selvä?
On.
Täysin selvä.
Tekstitys: Liisa Sippola