ספר לי על הרגשות שחשת באותו רגע.
עצב?
תרעומת?
כעס?
ייאוש?
כלום.
רק רציתי שהכול ייגמר.
- פלומה -
אני לא יכול לשכתב את ההיסטוריה.
תתחיל היסטוריה חדשה.
ספר לי עליה.
על הבת של ג'ינו.
הבת שלנו.
זו תחרה חדשה בחיתוך לייזר.
היא מייצרת פי חמישה פחות פסולת מתחרה רגילה.
את רוצה להשתמש בה בתצוגת האופנה העילית?
היא עדיין עדינה מאוד.
כמו תחרה אמיתית.
אין עלייך, מוניק.
צורת דיבור.
זה בסדר.
מתי נראה את הפריט הגמור הראשון?
אתמול, אני מתארת לעצמי?
תשובה טובה.
בכנות, אנחנו לא ממציאות מחדש את האופנה העילית?
אכלת חד-קרן לארוחת הבוקר?
הוא ענה לי הבוקר.
מה שלומו?
מה? אפשר לא לסבול מישהו ולא לרצות שהוא ימות.
הוא משתפר.
הוא מזמין אותי לבלות את חג המולד בברטאן.
תיסעי?
הוא מוכן לדבר איתי.
אני צריכה לדעת מאיפה באתי.
אני יודעת שהבטחנו שנהיה אומללות ביחד בערב חג המולד.
- לא נעים לי לנטוש אותך, אבל… - לא.
הבטחות בזרת לא נשמרות.
הוא הזמין אפילו את פלומה.
תתרגלי לרעיון.
יש לך עוד אחיינית.
אתרגל לרעיון כשאהיה בטוחה שזה לא התרופות שמדברות מפיו.
תראי, הוא נפגש עם פסיכיאטרית.
זה דבר חיובי.
אחרי שבועות שבהם הסתגר בחדר שלו כמו ערפד,
הוא רוצה חג מולד מנקר עיניים.
הקסם של חג המולד.
אף פעם לא הקשבת למריה קארי?
אם האחים שלי יסתדרו ביניהם, אשמיע את זה ברצף בלי הפסקה.
ולמילוי העוף, כמהין שחורות מפריגור.
לא כמהין חורף.
אתן מוכנות כאן?
זהירות, ארמל, זה שביר.
זה בגלל התרופות או שגם את ראית אשוח מעופף?
הוצאת את התותחים הכבדים.
אני יודע מה את חושבת, מה כולכם חושבים.
שיהיה לנו חג מולד נפלא.
את מתנהגת כאילו אני עומד לבלוע בקבוק אקונומיקה.
אל תדאגי. נלי החביאה את כולם.
אני מתחרט על מה שעשיתי, טוב?
תמיד אמרת שאתה לא רוצה להיות כמו אבא.
תקשיב.
אני יודעת שהיחסים שלנו לא תמיד היו…
מארי, מארי, מארי.
את נחלצת לעזרתי.
כמו תמיד.
תודה.
אני רוצה שנהיה משפחה אמיתית.
רק כך נוכל להציל את בית האופנה.
אז הזמנת את פלומה…
כי החלטת שהיא חלק מהמשפחה. נכון?
למרות מה שקרה.
אם הייתי נעלב מכל מכה מתחת לחגורה של מישהו ממשפ' לדו, לא הייתי מזמין אף אחד.
במיוחד לא אותך.
פלומה עשתה מה שהייתה צריכה לעשות.
וכן, היא חלק מהמשפחה.
הזמנתה לחג המולד לא תהפוך אותה לבת משפחת לדו.
עכשיו מאוחר מדי. היא כבר אדם מבוגר.
אותו דבר היה עם ג'ינו.
לא הצלחת.
כמו ששרה ברברה, "אי אפשר לשחזר זמן אבוד."
דרך אגב, מה שלום החברה שלך למכירות הפומביות? ז'ודית, נכון?
אולי בכל זאת אפשר לשחזר זמן אבוד…
בסופו של דבר.
חוץ מזה, אם תתחילי לפרש את ברברה מילולית,
למה שלא פשוט תהרגי את עצמך על המקום, נכון?
אל תדאג, אין כלום בשבילך.
אבל חוק ה"בלי מתנות" הוא טיפשי.
אז מה אם יש לנו פחות אמצעים?
אתה מיליונר. פרט קטן.
והטלת וטו על הרעיון של מתנות בפחות מ-50 אירו.
מה אפשר לקנות בזה?
מה נותנים לאנשים שיש להם הכול?
- צעיף? - זה צמר שאטוש.
אתה נותן צעיפים?
שנים עשר אלף יורו ליחידה. זה לא חוקי.
אי אפשר למצוא את זה.
- מה תיתן למשפחה שלך? - כלום.
לא חוגגים את חג המולד.
ישו לא מעניין אותנו.
אבל בכל זאת פרגנת לעצמך תכשיט מיוחד במינו.
הזמנת גם שולחן לארוחת ערב ב"מלך הפלאפל"?
עוד יותר טוב.
אקפוץ לסופרמרקט, אקנה חבילת צדפות,
בקבוק שמפניה,
והיכון לערב של סרטי חג מולד ברצף.
אני מאבד את הרצון לחיות.
צחוק בצד, למה אתה לא רוצה לבוא איתי?
צחוק בצד, באמת יהיה לי ערב נעים.
לא אוכל להרשות את זה.
אני רוצה שתחווה חג מולד מחורבן עם המשפחה שלי.
זה לא עומד למשא ומתן.
האושר שלי בפחות מ-50 אירו.
יהיה איום ונורא. אתה תיהנה מכל רגע.
- הוזמנתי -
אני אוהבת את זה.
את יכולה לצעוד?
אוקיי.
היי, פלו…
נעשה ניסויים בבדים עמידים יותר, טוב?
אל תדאגי. יש עוד זמן עד לתצוגה.
לעזאזל. היא בעוד חודש.
אם אפשל בקולקציה העילית הראשונה שלי, יאכלו אותי בלי מלח.
היי.
תגידי להם שילכו הביתה למשפחות שלהם.
אין טעם לבעוט בסוס מת.
נטפל בזה אחרי חג המולד.
טוב.
ומה איתך? את…
כן, אני עדיין הולכת.
את באמת לא רוצה להצטרף?
חג מולד עם משפחת לדו? לא, תודה.
תספרי לי על זה אחר כך.
- רוול -
זה בשבילי?
הראש של אחיך בפנים?
תוכלי לתת את זה ללואיז בערב?
אני בטוחה שהיית מעדיף לא לבלות את חג המולד באי המתים.
כן, אבל התאונה של אחי לא הותירה לנו ברירה.
אותה "תאונה" שקרתה לאבא שלך.
אני נדהמת מסירובך לקרוא לילד בשמו.
אתה בשליחות רשמית הערב.
מכיר אותה?
אני אמור להכיר?
ז'ודית רוזן, מנחת מכירות פומביות ב"מיו".
היא גם האוצרת של קרן הרפאים של אחותך.
החלק שמאלה, כמו שאומרים.
הן מבלות המון זמן ביחד.
אף אחד לא אוהב לראות את אחותו עירומה.
כשמדובר בתמונות גנובות, זה סיכון.
יש לך קלף מיקוח.
לקבל את המניות של אחותך.
זה אמור להיות קל.
אימא שלי סומכת עליך.
בסדר.
אחזור מחג המולד עם הראש של מארי בקופסת מתנה.
חג שמח.
לוסי, איך אימא שלי מתנהגת בזמן האחרון?
אני מבינה.
היא מדאיגה אותי.
תבקשי מנאבאר שישגיח גם על בעלי.
ביקשתי כבר.
אם הדוד שלך יחליט פעם לעבור בית, איזה סיוט.
בזמן השפל יש גם כביש.
מה שאומר שאנחנו תקועים במורדור עד מחר.
- אילן יוחסין של משפחת לדו מקרדאנה -
סוף סוף!
ברוכים הבאים.
אולי תעשה סיור במקום ל…
סולאל. דלפק הקבלה. זוכר?
כמובן. סולאל.
קדימה.
אם תעזי להגיד שאני נראה טוב, אני ישר מעלה אותך בחזרה לסירה.
אני מאשרת.
אתה נראה פשוט זוועה.
תודה.
שלום, יקירי.
הם חושבים שאני חולה רוח שברח מבית המשוגעים.
אין צורך להתנצל.
מותר לי להחליט בעצמי מה אני רוצה להגיד?
ואתה כן רוצה שאני אתנצל.
בהחלט. למה לא באת לבקר?
חשבתי שלא תרצה לראות אותי.
מותר לי להחליט בעצמי מה אני רוצה?
אמרת שזו חורבה ישנה.
כשהוא יגלה שמכרתי את המניות שלי, זה יהרוג אותו.
הפעם הוא לא יחבל בזה.
פעמים רבות דמיינתי שהוא גוסס ואני מחליף אותו.
זה רע, נכון?
די רע.
אבל אפשר להבין.
סבא שלי, אבא של ונסן, התאבד באי הזה בערב חג המולד.
קודם סבתא שלי מתה כשילדה את ויקטור ואז הוא התאבד.
אז חג המולד הוא לא החג האהוב ביותר על המשפחה שלך.
אימא שלי נאלצה להתחתן ולהפוך לאם.
ונסן נהפך ליתום שמסרב להתנחם.
כל החיים.
ויקטור ירש את רגשות האשמה על הריגת שניו הוריו.
ואני נולדתי לתוך אדישות כללית.
ראית את אילן היוחסין במסדרון?
כן.
אני אפילו לא מופיע בו.
קלטתי משהו כשהגענו.
זה חג המולד האחרון שלי איתם.
בעוד חודש הם כבר לא ידברו איתי.
אהיה לבד.
אני פועל נכון?
דואג לאושר שלך במקום להקריב את עצמך למענם?
החברות שלי ואני למדנו בדרך הקשה
שלפעמים הפרט קודם בחשיבותו לכלל.
דיאנה, פרגי, מייגן.
לפחות המילה האחרונה לא הייתה שלך.
אני שמח שבאת.
- שלום. - היי.
תכיר בבקשה את סולאל.
הדוד שלי.
שלום.
טוב, אניח לך להתארגן.
להתראות.
יבוא.
ונסן הוא אדם אחר.
בפירוש.
יותר מדי תרופות?
אני חושבת שהוא מדבר בכנות.
מוזר להיות בחדר הזה איתך.
ונסן עיצב מחדש את הכול.
אני מזהה מעט מאוד.
אבל…
נראה שהוא פספס את זה.
לא היית קצת אובססיבי? לתלות כרזה שלי בארון שלך כמו נער מתבגר.
הייתי מאוהב עד מעל הראש.
נוגע ללב.
ומקריפ.
מתאים לך מאוד.
לפני שאתחנן שתחזור,
אני צריכה להיות בטוחה שזה מה שאתה רוצה.
אם שוב תיסוג,
לא אשתוק על זה.
אחזיר לך את המקום שמגיע לך, שוונסן גנב ממך.
ובתמורה, תעשה בדיוק את אותו הדבר למעני.
אני רוצה להיות חלק מהמשפחה.
איזו משאלה מוזרה.
אבל אני מסכים.
תקבלי את המניות שלך.
אז אולי זה בכל זאת יתגשם.
החלום הישן שלנו.
ישן. זה בטוח.
בשביל היבול הראשון, בכל הצניעות, אני חושב שהן בלתי רגילות.
עם מי את מתכתבת באמצע ערב חג המולד?
עם אף אחד.
לא ייאמן.
אחרי שהיא דוחפת את ונסן לדיכאון אובדני,
עוד יש לה החוצפה לאחר.
תגידי לי, פספסתי משהו?
השניים האלה שוב ביחד?
הוא היה דוגמן פעם, נכון?
סולאל, נכון?
הוא רצה להיות.
אני בספק שהוא יישאר בדלפק הקבלה עוד הרבה זמן.
כמה זמן זה כבר נמשך?
כמה חודשים. למה?
סתם.
הם חמודים.
- אפשר לקחת את התיק שלך? - כן.
- אפשר לקחת את המעיל שלך? - כמובן.
תודה.
התיק שלך?
מכאן, בבקשה.
ברוכה הבאה.
אני…
לא ידעתי שיש קוד לבוש.
את מושלמת.
הנה, זה…
זה בשבילך. זה לא הרבה.
לא היית צריכה.
כשהייתי בת שמונה, הלכתי לרופא שיניים.
ראיתי צילומים מאחת מתצוגות האופנה שלך בפארי מאץ'.
לא ידעתי מי אתה.
אימא שלי לא סיפרה לי עליך.
אבל אני זוכרת שחשתי דחף עז להיות כמוך.
בחדר ההמתנה היו דפים ועפרונות בשביל הילדים.
אתה היית ההשראה לרישום הראשון שלי.
כבר בת לדו.
תודה, תודה.
ונסן, אני…
- אני מתחרטת על מה ש… - הפסיקי.
אל תדאגי.
לך ולי יש עוד הרבה על מה לדבר.
זה אתה מחופש למדונה?
לא, זה אני.
זה נס שאתה סטרייט.
או קללה, אולי.
טוב, אף אחד לא מושלם.
הנה רובנסון מחופש למלכת נאבאר.
לא נכון.
התחפשתי לסיסי.
ליום ההולדת ה-40 של אימא.
נדמה לי שאת כבר מכירה את כולם.
שלום.
- אבא. - תודה.
חג שמח.
את לא קצת מבוגרים מדי כדי לכתוב לסנטה קלאוס?
זו מסורת משפחתית.
מורשת אבות.
- אימא. - תודה.
משאלות חג המולד החלו כבר עם נשות ברטאן,
שכתבו את שמות בעליהן שהפליגו בים,
לצד משאלה שישובו בשלום.
לאחר מכן, המשאלה שלנו הייתה שהתחרה תימכר היטב.
ובהמשך, הקולקציות.
ובסוף התחלנו לבקש יאכטות ויצירות של סולאז'.
המסורת נשמרת.
אתה חייב להשחיר כל דבר?
המשאלה שלי לא השתנתה כבר 30 שנה.
נתפס במכס?
תני את זה למנקה שלך.
יפה מאוד. תודה רבה, רובנסון.
ואחרי שכתבתי משאלה, מה קורה?
מכניסים אותה לבקבוק,
וזורקים לים.
אל תדאגי. זה זכוכית. חומר מתכלה.
איפה סולאל?
לא משלמים לך כדי לאכול צדפות. בפעם הבאה תענה לטלפון.
זה נגמר.
גמרתי עם זה.
אני רציני. אני יכול לחשוף אותך.
ואנחנו יכולים לזרוק אותך לסיין.
תחליט בעצמך.
סולאל?
- אתה בסדר? - כן.
מצטער שהערב מתארך.
שיקרתי לך.
חג שמח.
זו לא טבעת נישואים.
אתה האדם היחיד שאני מכיר שעושה אותי לאדם טוב יותר.
אוי, זה כל כך דביק.
עכשיו תעיף את הזבל הזה.
הלוואי שהיית כאן איתי.
תגידי את זה שוב ואני קופצת למכונית ברגע זה.
אני לא רוצה להיות בלעדייך יותר.
בואי אליי.
בואי תצטרפי אליי מהר.
אני צריכה לחזור לאירוע.
שיהיה חג שמח עם אדון הצדפות.
ז'ודית.
כן.
לא. כלום.
נתראה בקרוב.
בעלך יודע?
שאת בוגדת בו עם ז'ודית? זה שמה?
לא נגמלת מהמנהג המגונה לצותת לשיחות של אחרים?
את דו-מינית?
אני צריכה להצטדק בפניך?
אל תדאג. אני לא מתגרשת.
האם אחותי הייתה אדם זר בפניי כל השנים האלה?
זו רק סקרנות מטוב לב, לא?
מארי.
הנישואים שלך וחיי המין שלך הם עניינך, טוב?
אבל את זו שאובססיבית כל כך בנוגע לאחדות המשפחה ובית האופנה.
אני פשוט מופתע שאת מוכנה להסתכן כך.
כולנו קיבלנו החלטות שפוגעות באחדות שלנו.
לפחות אני שומרת על דיסקרטיות.
את חושבת שאת דיסקרטית?
אני לא זורקת את הכול לפח
כדי לפתוח דוכן המבורגרים עם החברה שלי.
אני בת 55.
אני נהנית מהחיים.
ואת יכולה להפסיק בכל רגע, נכון?
אני יודע מניסיון שזה לא עובד כך.
בדיוק. אז על תדבר איתי על יושרה.
אלא שאני…
מה?
אתה מה?
אני חושב שאני אתגרש.
הגיע הזמן.
אתה בר-מזל.
גירושים הם מותרות שלא אוכל להרשות לעצמי.
היית רוצה?
נמצא פתרון.
הקרבת הרבה למעננו.
על מה אתם מדברים?
עליך.
הנה.
כאן עברת את השנתיים הראשונות של חייך.
חבל שלא שמרתי אותך לעצמי בלבד.
אבל לחיים היו תוכניות אחרות.
ונסן, אני…
יש לי משהו לספר לך.
זה בקשר לוויקטור.
כן? את מדאיגה אותי.
אתה בטוח?
סליחה?
כלומר, חשבת על זה עד הסוף?
ברור שחשבתי. קיבלתי החלטה. חתמתי.
מה הבעיה שלך?
אתה מנדנד לי כבר חצי שנה ועכשיו אתה גורם לי להיסוסים?
אתה עדיין יכול להחזיר את הכסף.
ברגע שבגדת בהם, אין דרך חזרה.
אתה תהיה הנבל.
אני רוצה לוודא שאתה מבין את זה.
כי לאחר מכן,
זה כואב.
לעזאזל איתך. אמרת לי בדיוק ההפך.
אימא, ונסן, אתה.
אתם חושבים שאני הכבשה השחורה.
רק משום שלא קראתי את "בעקבות הזמן האבוד",
ושאני מאזין לרובי ויליאמס ולא לשוברט.
- משום שאני מגושם. - רובנסון.
אתה יודע שאני צודק.
אבל מצאתי משפחה שמקבלת אותי בזרועות פתוחות
ולא סותמת את האף כשאני נכנס לחדר.
כמו שתמיד רציתי.
אבל רוול לעולם לא יהיו המשפחה שלך. בזה אני בטוח.
מה בעצם אתה רוצה?
אתה אולי אומלל ברוול, אבל זה לא אומר שגם אני אהיה.
בסדר, דוד?
מה לעשות? פשוט לזרוק?
הכי רחוק שאת יכולה.
דיברתי עם ונסן על חזרתך.
איך הוא הגיב?
יהיה בסדר.
זה חג המולד האחרון שלי איתם, אני שמח שאתה כאן.
כי איתך זה רק הראשון.
רובנסון, אני צריך לספר לך משהו.
שיקרתי לך.
העוף יצא יבש לגמרי.
- סוף סוף הם מתיישבים. - קדימה, מתחילים.
בסדר, שפית.
נלי, בבקשה.
אתה חיוור כמו סיד. אתה חולה?
יש לך כוס מים שם.
הוא לא נראה חולה?
לא קיבלתי חיסון לשפעת השנה.
אני בסדר. זה בטח בגלל הצדפות.
לא יכול להיות.
בדקתי הבוקר. הן הכי טריות שיש.
זרקנו את הצדפות שלך לפח.
אילו אכלנו אותם, כולנו היינו מקיאים.
מספיק עם הצדפות שלך.
תמלאי לאימא שלי את הכוס, בשם אלוהים.
ובכן, פלומה.
קולקציית העילית הראשונה שלך.
כמה מרגש.
מה מצפה לנו?
סליחה.
אני מעדיף לא לדון בקולקציה.
לא קיבלתי את התזכיר על הנושאים המותרים לדיון.
אני לא רוצה לעורר מהומה.
נדבר על משהו אחר.
אבל אני באמת סקרן. ספרי לנו.
תקשיב, ויקטור.
רציתי שתבוא כדי שנוכל ליהנות מחג מולד נורמלי.
כמו פעם.
לא כדי להשתלח זה בזה.
זה לא חג מולד נורמלי אצלנו?
אולי אתם חושבים שאני כאן במשימה של ריגול תעשייתי.
ונסן, אנשים מתנהגים בהתאם ליחס שהם מקבלים.
וההפך.
תראה לה את מפעל התחרה.
אתם יודעים שחלק ממכונות האריגה הן בנות 100 שנה?
וגם חלק מרוקמות התחרה.
האמת היא שפלומה פיתחה את התחרה החדשה בחיתוך לייזר.
זה דווקא מעניין.
כן, ראיתי את הניסויים המוקדמים.
זה בד צרוב, נכון?
זה באמת מדהים שאין לנו שום נושא אחר לשיחה.
- אז זה לא באמת תחרה. - זו הבעיה.
כל הכבוד. בתוך חצי שנה אתם כבר משכתבים את החוקים.
את המסורות, יאן.
פעמים רבות המסורת עומדת בדרכה של הקדמה.
בשלב מסוים, אם כלום לא משתנה, כלום כבר לא ישתנה.
אתה מסכים עם זה?
זו לא הקולקציה שלי.
סולאל, אתה מכיר את ברטאן?
לא.
סולאל לא מתלהב מטפטופים וממעילי גשם צהובים.
אבל יש לו תכונות אטרקטיביות אחרות.
הוא מצטיין בהונאה,
בהתחזות.
אפילו בהעמדת פנים.
סולאל, גם במיטה העמדת פנים?
- רובנסון, בוא נצא לנשום אוויר.
מריבה משפחתית ותרנגול יבש הם יותר מדי לערב אחד.
סולאל מוכשר מאוד בלשכנע אותך שהוא אוהב אותך,
כשבעצם משלמים לו כדי שירגל אחריך.
אז כמה שילמו לך על גניבת הסרטון של ונסן ממני?
סליחה?
הייתה חפרפרת בינינו.
סולאל עובד עם רוול.
וכמובן, ויקטור ידע.
לא.
לא, לא, אני…
לא ידעתי על סולאל.
פרל, אני נשבע.
איך יכולתי להיות טיפש כל כך?
- ואתה. - ונסן, שלא תעז להוציא את זה עליו.
אתה האחראי, סוף פסוק.
וויקטור אשם.
ונסן, תקשיב למה שיש לו לומר.
זו הזדמנות לסיים את הסכסוך.
תסלח לו.
נפלת על הראש?
אני מתקשר לנלסון.
יש רק דרך אחת ליישב את זה. בבית המשפט.
שלום, מיסייה לדו.
יפה מצדך שאתה מתקשר. חג שמח.
נלסון, זה רציני. רוול מרגלים אחרינו. אתה לבד?
אז מה עכשיו?
כלום.
נחכה עד שהם יסיימו.
כמה שילמו לו, במשך כמה זמן, מה הוא גנב.
הוא יגלה הכול.
הוא בוכה למעלה.
רובנסון יכול לשכנע אותו לדבר. ברגע זה.
נלסון, זו פרל.
סולאל אומר שהוא מוכן להעיד נגד רוול.
לא, לא, לא.
הוא יוכל להגיד שהחזיקו אותו נגד רצונו ואנחנו נפסיד במשפט.
אז מה נעשה?
נגיש לו תה צמחים?
תקשיב לי.
שים אותו בבית של השרת עד מחר
ותפעיל את מצלמות האבטחה.
נלסון,
אני צריך לעדכן אותך שוויקטור לדו נכנס לחדר.
תישאר על הקו.
ויקטור, אתה צריך לדעת שהשיחה הזאת מוקלטת.
ידעת שדיאן רוול הצליחה להסתנן אלינו?
לא.
- ודאי שידעת. - אפילו אני ידעתי.
מההתחלה.
ידעתי שלא תבחל באמצעים כדי להרוס אותנו.
- בואו נלך לישון על זה. - פרל.
אם את לא מזועזעת מהמעשים של ויקטור, יש לנו בעיה רצינית איתך.
אני מציע שנצביע מיד ונחליט אם להגיש תלונה רשמית או לא.
בעד.
נגד.
בעד.
מה שעשית לרובנסון הוא מתועב.
בעד.
ויאן איתי.
אם כן, ההצעה התקבלה ברוב קולות.
אתה שם, נלסון?
כן.
לידיעתך, בית האופנה לדו מתכוון לנקוט צעדים משפטיים נגד קבוצת רוול,
מאדאם דיאן רוול ומיסייה ויקטור לדו.
אחזור אליך.
אני רוצה שתסתלק עד הבוקר.
המשפחה שלי מקבלת את הצעתך.
אני מצטער.
אתה עובר לבית של השרת.
חשוב שתדע שאתה חופשי לעזוב מתי שתרצה.
הכביש מוצף עכשיו,
אבל נביא סירת גומי מחר בבוקר בשעת השפל.
- בבקשה… - אסור לי לדבר איתך.
ואני חייב לבקש…
היהלום.
זה יכול להתפרש כהטרדת עד.
בוקר טוב.
כל חג מולד במשפחת לדו נראה ככה?
תגידי, את רעבה?
כן.
בואי איתי.
טוב.
אבא שלי כבר היה חולה כש…
הוא לא ידע.
אבל אימא שלך לא. תודה לאל.
ולא הפריע לך…
שהוא שכב עם אחרים?
את יודעת, היחסים שלנו השתנו.
אז ההורים שלי היו בליינים שתויים שהזדיינו בסוף הלילה.
איזו התחלה נהדרת לחיים.
למה הם השאירו אותי?
הם נכנסו לפניקה כשלולה נכנסה להיריון.
אבל לאחר מכן הם רצו אותך.
אנחנו רצינו אותך. שלושתנו.
ההורים שלך השתגעו עלייך.
אבל…
הם היו כל כך צעירים ושבריריים.
ואני…
רציתי אותך לעצמי בלבד.
חשבתי שלאף אחד לא היה אכפת ממני.
אבל למעשה היו לי שלושה הורים.
אחרי שג'ינו מת…
את היית מה שהחזיק אותי בחיים.
הייתי אובססיבי כלפייך.
רציתי שתהיי היורשת שלי.
אני מודה שהתנהגתי כאילו אין לך אימא.
בוקר אחד נמאס לה והיא הסתלקה ולקחה אותך.
ואני…
הייתי צריך לאלץ את עצמי לשכוח אותך.
אז היה קל יותר לשנוא אותי.
לא, זה לא היה קל בכלל.
אל תחשבי כך.
אז?
מה דעתך על "חביתת הפוץ מברטאן" שלי?
טעימה מאוד החביתה שלך.
נשבע לך שהייתי אומר לך.
לא ידעתי על סולאל.
ברוול עוקבים אחרי כולם.
גם אחריי.
וזה אומר שאתה קורבן בהסכמה.
אני מצטער.
על שרצית למוטט אותנו?
או על ששיקרת לי פעמיים?
על חזרתך.
על שנינו.
באמת רצית את כל זה?
או שזה היה עוד תרגיל…
שלך ושל הרוולים?
הלוואי שלא היית שואלת את זה.
תמיד היית זקוק לאויב כדי להרגיש שלם.
אתה כזה צדקן.
השנאה כלפיי היא מה שמחזיק אותך בחיים.
אתה מצפה ממני לתודה?
אתה יודע…
זה כמעט עבד.
הייתה לך יחצ"נית מעולה.
כן, פרל סיפרה לי על הפרויקט שלך.
הקמבאק הגדול של האח הסורר.
הייתי יכול להתרגל לרעיון.
זה היה אידיאלי. גם לבית האופנה, גם למשפחה.
וגם לפרל.
אבל אתה לא רצית שנהיה ביחד.
ואתה? אתה באמת רצית בזה?
נלחמת עליה?
אתה בטוח שניסית כל דבר כדי להיות איתה?
היא הייתה בהיריון.
ממך.
היא יכלה לשמור את הילד.
אילו היה לה אמון בך.
אבל השאיפות שלך תמיד הובילו את המעשים שלך.
אתה בקושי בן אדם.
מהיום שנולדת אתה מביא מוות לכל מקום שאתה מגיע אליו.
החל באימא שלנו.
בפעם האחרונה שעמדנו כאן,
אמרת לי דברים איומים.
ועכשיו אתה רוצה לנקום?
חוץ מזה, כבר מזמן אין לך אמון בי.
למה לא סיפרת לי על פלומה?
למה לא סיפרת שרצית לאמץ אותה?
אני חושב שידעתי שזה יקרה.
שתבגדי בי.
- שאסור לי לסמוך עלייך. - גם אתה בגדת בי.
תמיד אמרת שאני "החצי השני שלך".
שאין בינינו סודות.
אבל הסתרת את הדבר הכי חשוב.
הפרק ההוא בחיי היה העסק שלי.
חשבתי שהוא נסגר לצמיתות.
אם אתה לא דובר אמת, היא לעולם לא תתאושש.
במה בדיוק את מאשימה אותי?
באמת רצית למות?
תמיד מצאת דם צעיר כדי לחזור לחיים.
אתה יודע לבחור בעלי ברית.
יותר טוב ממך, זה בטוח.
המצב בלדו הוא כמו שהוא.
ויקטור לא יחזור.
אז או שתסתדרי כך
או שאקבל את התפטרותך.
זה ברור?
כן.
ברור כשמש.
תרגום: גלית אקסלרד