Pastāstiet par savām emocijām, ko tajā brīdī jutāt.
Skumjas?
Sašutumu?
Dusmas?
Izmisumu?
Neko. Es vienkārši gribēju visu izbeigt.
Es nevaru pārrakstīt vēsturi.
Sāciet veidot jaunu.
Pastāstiet man par viņu.
Par Džino meitu.
Mūsu meitu.
Tās ir ar lāzeru grieztas neomežģīnes.
Rada piecreiz mazāk piesārņojuma nekā tradicionālās.
Gribat izmantot savā kolekcijā?
Tās vēl ir ļoti neizturīgas.
Kā īstās mežģīnes.
Jūs rullējat, Monika.
Tas ir izteiciens.
Viss kārtībā.
Kad būs gatavs pirmais modelis?
Droši vien vakar?
- Laba atbilde. - Paldies.
Nopietni - vai mēs neradām modi par jaunu?
Tu esi vienradžus saēdusies?
Viņš man šorīt atbildēja.
Kā viņam iet?
Kas ir? Cilvēks var nepatikt, bet tāpēc nav jāvēl viņam nāve.
Viņam ir labāk.
Uzaicināja mani uz Ziemassvētkiem Bretaņā.
Tu brauksi?
Viņš ir gatavs ar mani runāt.
Man ir jāzina savas saknes.
Zinu, ka nosolījāmies Ziemassvētkos abas kopā justies nožēlojami.
- Man nepatīk, ka tevi jāatstāj, bet… - Nevajag. Pusaudžu zvēresti nav uz mūžu.
Viņš uzaicinājis pat Palomu.
Sāc pierast pie domas,
ka tev ir vēl viena brāļameita.
Tikai tad, kad zināšu, ka šīs runas nav tablešu iespaidā.
Viņš iet pie psihoterapeita. Tas ir labi.
Nedēļām sēž savā istabā kā vampīrs, bet tagad grib grandiozus Ziemassvētkus.
Tā ir Ziemassvētku maģija.
Meraiju Keriju neesi dzirdējusi?
Ja mani brāļi varēs sadzīvot, viņu vien klausīšos.
Un gailis jāpilda ar Perigē melnajām trifelēm.
Ar ziemas trifelēm ne.
Jau esi klāt?
Uzmanīgāk, Armela! Trausli!
Es esmu pārdzēries zāles, vai tu arī redzēji lidojošu eglīti?
- Esi izvilcis smago artilēriju. - Es zinu, ko tu domā. Jūs visi.
Ka mums būs brīnišķīgi Ziemassvētki.
Tu runā tā, it kā es grasītos izdzert pudeli balinātāja.
Neuztraucies. Nelija visas paslēpusi.
Es savu rīcību nožēloju, skaidrs?
Tu vienmēr esi teicis, ka negribi būt kā tēvs.
Paklau!
Es zinu, ka mūsu attiecības vienmēr nav bijušas…
Marī, Marī, Marī.
Tu mani atbalstīji.
Kā vienmēr.
Paldies tev.
Es gribu, lai mēs esam īsta ģimene.
Tikai tā mēs glābsim savu namu.
Tātad tu ielūdzi Palomu…
jo nospriedi, ka viņa arī ir no mūsu ģimenes?
Par spīti notikušajam.
Ja es apvainotos par katru Ledī neģēlību, neaicinātu nevienu.
It īpaši tevi.
Paloma darīja to, kas viņai bija jādara.
Un jā - viņa ir no mūsu ģimenes.
Ielūgums uz Ziemassvētkiem viņu par Ledī nepadarīs.
Par vēlu. Viņa jau ir pieaugusi.
Ar Džino bija tāpat.
Tu nokavēji.
Kā dziedāja Barbara, "mēs nevaram atgūt zudušo laiku".
Starp citu, kā klājas tavai draudzenei kuratorei? Židitai, jā?
Varbūt zudušo laiku tomēr var atgūt.
Turklāt, ja sāksi Barbaru uztvert burtiski,
tikpat labi uzreiz varētu padarīt sev galu, ne?
Neuztraucies, tev tur nekā nav.
Bet neapdāvināties ir stulbi. Nu un, ka mums nav vienādi ienākumi?
Tu esi miljonārs. Tāda niansīte.
Un ideju par dāvanu līdz 50 € tu noraidīji.
Ko tad par to var nopirkt?
Ko dāvina cilvēkiem, kam viss ir?
- Šalli? - Tā ir no Tibetas antilopes vilnas.
Tu dāvini šalles?
12 000 € gabalā. Tā ir nelegāla.
Dabūt nav iespējams.
- Ko tu dāvināsi savai ģimenei? - Neko.
Mēs Ziemassvētkus nesvinam. Mums Jēzus pie pakaļas.
Bet sev esi uzdāvinājis brīnišķīgu rotaslietu.
Vai tu arī rezervēji galdiņu falafelu ēstuvē?
Vēl labāk.
Es ieiešu lielveikalā, paķeršu kādu austeri,
pudeli šampanieša
un sākšu Ziemassvētku filmu maratonu.
Man zūd dzīvotgriba.
Bez jokiem - varbūt brauc man līdzi?
Bez jokiem - man tiešām būs patīkams vakars.
To es nevaru pieļaut. Gribu, lai tev ir sūdīgi Ziemassvētki kopā ar manu ģimeni.
Tas ir neapspriežami.
Mana laime līdz 50 €.
Tur būs briesmīgi. Tev patiks.
ESMU IELŪGTS
Man patīk.
Vari paiet?
Tā.
Palo…
Mēs izmēģināsim ar izturīgākiem audumiem, labi?
Neuztraucies. Līdz skatei vēl ir laiks.
Velns! Tā ir pēc mēneša.
Ja sačakarēšu Modes nedēļas kolekciju, mani saplosīs.
Ei!
Saki, lai viņi iet mājās pie ģimenēm.
Turpināt nav jēgas. Ar to tiksim galā pēc Ziemassvētkiem.
Labi.
Un tu? Vai tu…
Jā, es vienalga braukšu.
Tu tiešām negribi braukt līdzi?
Ziemassvētki ar Ledī? Nē, paldies. Varēsi man visu izstāstīt.
Tas man?
Vai tur ir jūsu brāļa galva?
Atdosi to šovakar Luīzai?
Jūs droši vien labāk nepavadītu Ziemassvētkus Mirušo salā.
Jā, bet brāļa nelaimes gadījuma dēļ nav izvēles.
Tāds pats "nelaimes gadījums" kā tēvam.
Nesaprotu, kāpēc nesaucat lietas īstajos vārdos.
Turklāt jums šovakar ir īpašs uzdevums.
- Tu viņu pazīsti? - Vai vajadzētu?
Židita Rozēna, Millon izsoļu vadītāja.
Vēl viņa ir jūsu māsas neesošā fonda kuratore.
"Pašķiriet pa kreisi", kā saka.
Viņas ļoti, ļoti, ļoti daudz ir kopā.
Nevienam nepatīk redzēt savu māsu kailu.
Ar zagtām bildēm tāds risks pastāv.
Tagad varēsi šantažēt.
Lai dabūtu māsas akcijas.
Vajadzētu būt viegli. Mana māte uz tevi paļaujas.
Lai notiek.
No Ziemassvētkiem atgriezīšos ar Marī galvu.
- Priecīgus Ziemassvētkus! - Priecīgus Ziemassvētkus!
Lusī, kā mana māte pēdējā laikā uzvedas?
Skaidrs.
Es par viņu raizējos.
Palūdziet, lai Navarra novēro arī manu vīru.
Ir jau darīts.
Ja tavs tēvocis izdomās pārvākties, tās būs šausmas.
Bēguma laikā ir arī zemesceļš.
Tātad līdz rītam no Mordoras prom netiksim.
LEDĪ DE KERDANĒ ARISTOKRĀTISKĀ IZCELSME
Beidzot!
Laipni lūdzu!
Varbūt izrādi māju…
- Solalam. Uzgaidāmā telpa. Atceries? - Protams. Solalam.
Aiziet!
Ja uzdrīkstēsies teikt, ka labi izskatos, uzreiz tevi sēdināšu laivā.
Piekrītu.
Tu izskaties drausmīgi.
Paldies.
Sveiks, dārgais.
Visi mani uzskata par trako, kas izbēdzis no klīnikas.
Nevajag atvainoties.
Vai drīkstu pati izlemt, ko vēlos teikt?
Un tu gribi, lai es atvainojos.
Taisnība. Kāpēc tu mani neapciemoji?
Domāju, ka nevēlēsies mani redzēt.
Vai es drīkstu izlemt pats, ko vēlos?
Tu teici, ka tā ir veca būda.
Viņš būs beigts, kad uzzinās, ka esmu pārdevis savas akcijas.
Šoreiz viņš nesalaidīs dēlī.
Es bieži esmu iztēlojies, kā viņš nomirst un es pārņemu vadību.
Tas ir slikti, ne?
It kā.
Bet saprotami.
Vectēvs, Vensāna tēvs, uz salas Ziemassvētku vakarā izdarīja pašnāvību.
Vecmāmiņa nomira, kad dzemdēja Viktoru, un tad nogalinājās viņš.
Tātad Ziemassvētki nav jūsu mīļākie svētki.
Manai mammai nācās apprecēties un stāties vecāku vietā.
Un Vensāns kļuva par bēdu māktu bāreni.
Uz mūžu.
Viktors iemantoja vainas apziņu, ka viņš nogalinājis vecākus.
Un es piedzimu vispārējā vienaldzībā.
Vai vestibilā redzēji ciltskoku?
Jā.
Manis tajā vispār nav.
Ierodoties es kaut ko sapratu.
Šie man pie viņiem ir pēdējie Ziemassvētki.
Pēc mēneša viņi ar mani nerunās.
Es būšu viens.
Vai es rīkojos pareizi?
Ka izvēlies savu laimi, nevis upurējies viņu dēļ?
Mēs ar meitenēm esam sapratuši:
reizēm indivīds ir svarīgāks par kolektīvu.
Diāna, Fērgija, Megana.
Vismaz tev nepalika pēdējais vārds.
Man prieks, ka esi šeit.
- Sveiks! - Sveiks!
Atļauj iepazīstināt - Solals.
Mans tēvocis.
Labdien.
Nu, es ļaušu tev iekārtoties.
Tiksimies vēlāk!
Ienāciet!
Vensāns ir pilnīgi cits cilvēks.
Vārda tiešā nozīmē.
Pārāk daudz zāļu?
Domāju, viņš runā no sirds.
Ir dīvaini atrasties šajā istabā kopā ar tevi.
Vensāns visu mainījis.
Gandrīz nekas nav pazīstams.
Taču…
šo viņš nebūs pamanījis.
Tu taču biji pilnīgi apsēsts, ja tev skapī bija mana bilde kā tādam puikam!
Vispār - līdz ausīm iemīlējies.
Cik aizkustinoši.
Un biedējoši.
Pilnīgi tavā stilā.
Pirms lūdzu, lai tu atgriezies,
man skaidri jāzina, ka tu tiešām to vēlies.
Ja tu atkal atteiksies,
man būs ļoti smagi.
Es tev atdošu tavu pelnīto vietu, ko Vensāns tev atņēma.
Un pretī es no tevis gribu to pašu.
Es gribu būt piederīga šai ģimenei.
Cik dīvaina vēlme…
Taču es esmu ar mieru. Tu dabūsi savas akcijas.
Tā ka tas varētu piepildīties.
Mūsu senais sapnis.
Jā, sens gan.
Negribu lielīties, bet kā pirmā piegāde tās ir izcilas.
Kam tu tur Ziemassvētku vakarā raksti?
Nekam.
Neiedomājami!
Viņa noved Vensānu līdz pašnāvnieciskai depresijai
un savā nekaunībā vēl kavē!
Vai esmu kaut ko palaidis garām?
Tie abi atkal ir pāris?
Viņš agrāk bija modelis, ne?
Solals, jā?
Viņš gribēja.
Diez vai uzgaidāmajā telpā viņš vēl būs ilgi.
Cik sen tas viņiem ir?
Pāris mēnešus. Kāpēc prasi?
Tāpat vien. Jauks pāris.
- Drīkstu paņemt somu? - Jā.
- Drīkstu paņemt jaku? - Jā, protams.
Paldies.
Somiņu?
- Lūdzu, šeit. - Paldies.
Laipni lūdzu!
Es…
Es neko nezināju par dreskodu.
Tu izskaties perfekti.
Lūdzu. Tas…
Tas ir jums. Nav nekas tāds.
Nevajadzēja.
Kad man bija astoņi gadi, es biju pie zobārsta.
Paris Match ieraudzīju jūsu modes skates bildes.
Es nezināju, kas jūs esat.
Māte par jums nebija stāstījusi.
Bet es atceros spēcīgo vēlmi būt tādai kā jūs.
Uzgaidāmajā telpā bērniem bija papīrs un zīmuļi.
Jūs bijāt iedvesma manai pirmajai skicei.
Maza, bet jau Ledī.
Paldies.
Vensān, es…
- Es nožēloju, ka es… - Nevajag.
Neuztraucies.
Mums daudz kas ir pārrunājams.
Tas esi tu Madonnas tērpā?
Nē, tas esmu es.
Brīnums, ka esi heteroseksuāls.
Vai varbūt tas ir lāsts.
Neviens nav ideāls.
Reku Robensons - Navarras karalienes tērpā.
Nē, tā nav. Es biju pārģērbies par Sisiju.
Uz mammas 40. dzimšanas dienu.
Domāju, ka tu jau visus pazīsti.
- Labvakar. - Labvakar.
- Tēt! - Paldies.
Priecīgus Ziemassvētkus!
Mēs neesam par vecu, lai rakstītu Ziemassvētku vecītim?
Tā ir ģimenes tradīcija.
Senču.
- Māt! - Paldies.
Ziemassvētku vēlēšanās aizsāka Bretaņas sievas,
kas rakstīja savu jūrā aizgājušo vīru vārdus
un vēlējās, lai viņi pārrodas mājās.
Un vēlāk mēs vēlējāmies, lai labi pirktu mūsu mežģīnes.
Un pēc tam - kolekcijas.
Un visbeidzot mēs sākām vēlēties jahtas un Sulāža gleznas.
Tradīcija saglabāta.
Tev tiešām viss jāaptraipa?
Mana jau 30 gadus ir viena un tā pati.
Aizturēta muitā?
Atdod to savai apteksnei.
Ļoti skaista. Liels paldies, Robenson.
Un, kad uzraksta, ko tālāk?
To ieliek pudelē
un iemet jūrā.
Neuztraucies, tas ir stikls - bioloģiski noārdās.
Kur Solals?
Jums nemaksā, lai ēdat austeres. Nākamreiz atbildiet.
Viss beidzies.
Man pietiek.
Nopietni. Es varētu jūs atmaskot.
Un mēs jūs varētu iemest Sēnā.
Izvēlieties!
Solal?
- Viss labi? - Jā.
Piedod, vakars ir ievilcies.
Es tev sameloju.
Priecīgus Ziemassvētkus!
Laulības gredzens tas nav.
Tu esi vienīgais, kurš mani padara labāku.
Ak dievs, cik banāli!
Ņem laukā to sūdu!
Ļoti gribas, lai esi pie manis.
Pasaki to vēlreiz, un es momentā kāpšu mašīnā.
Es vairs negribu dzīvot bez tevis.
Pievienojies man!
Pievienojies ātri.
Man jāatgriežas pie pārējiem.
Priecīgus svētkus ar Austeres kungu!
Židita!
Jā?
Nē, neko.
Drīz tiksimies!
Tavs vīrs zina?
Ka tu viņu krāp ar Židitu, jā?
Savu riebīgo paradumu noklausīties tu neesi atmetis.
Tu esi biseksuāla?
Vai man tev jātaisnojas?
Neuztraucies. Šķirties es netaisos.
Vai mana māsa visus šos gadus ir bijusi svešiniece?
Tā ir tikai tāda labsirdīga ziņkāre, ko?
Marī!
Tava laulība un intīmā dzīve ir tava darīšana, skaidrs?
Taču tu esi tā, kura ir apsēsta ar ģimenes vienotību un mūsu namu.
Es tikai brīnos, ka esi gatava tā riskēt.
Mēs visi kaut kā esam apdraudējuši mūsu vienotību.
Es vismaz to daru diskrēti.
Tu domā, ka esi diskrēta?
Es neatsakos no visa, lai kopā ar draudzeni atvērtu ieskrietuvi.
Man ir 55 gadi. Es izklaidējos!
Un vari to jebkurā brīdī pārtraukt, jā?
No pieredzes zinu, ka tā tas nenotiek.
Tieši tā. Tāpēc nestāsti man par godīgumu!
Vienīgi es…
Ko?
Ko tu?
Es laikam šķiršos.
Sen bija laiks!
Tev ir paveicies. Es tādu greznību kā šķiršanās nevaru atļauties.
Bet tu gribētu?
Mēs atradīsim risinājumu. Tu mūsu dēļ gana daudz esi ziedojusies.
Par ko runājat?
Par tevi.
Lūk.
Šeit tu pavadīji pirmos divus savas dzīves gadus.
Es labprāt būtu tevi paturējis tikai sev vienam.
Taču dzīvei bija citi plāni.
Vensān, es…
Man tev kaut kas jāizstāsta.
Par Viktoru.
Jā? Tu mani biedē.
Tu par to esi pārliecināts?
Ko?
Vai esi visu labi pārdomājis?
Protams. Esmu izlēmis. Es parakstījos.
Kas tev ir?
Tu pusgadu neliec man mieru, bet nu liec man šaubīties?
Tu naudu vēl vari atdot.
Ja viņus nodosi, atpakaļceļa vairs nebūs.
Būsi renegāts.
Gribu pārliecināties, ka tu to saproti.
Jo pēc tam
ir sāpīgi.
Nolādēts, tu man stāstīji pilnīgi pretējo!
Mamma, Vensāns un tu - jūs mani turat par melno avi.
Tikai tāpēc, ka neesmu lasījis Zudušo laiku meklējot
un klausos Indochine, nevis Šūbertu.
- Es esmu neveikls. - Robenson.
Tu zini, ka man ir taisnība.
Bet es esmu atradis ģimeni, kas mani sagaidīs ar prieku un nerauks degunu.
- Kā vienmēr esmu gribējis. - Jā.
Bet Roveli nekad nebūs tava ģimene. To gan es zinu.
Ko tu īsti gribi?
Tev ROVEL iet grūti, bet man tā nebūs.
Jā, tēvoci?
Kas man jādara? Vienkārši jāmet?
Pēc iespējas tālāk.
Runāju ar Vensānu par tavu atgriešanos.
Kā viņš reaģēja?
Būs labi.
Ja šie man ar viņiem ir pēdējie Ziemassvētki, man prieks, ka esi te.
Jo ar tevi šie ir tikai pirmie.
Robenson, man tev kaut kas jāizstāsta.
Es tev meloju.
- Gailis būs sakaltis. - Jā.
- Beidzot! Sēžas pie galda. - Sākas!
Jā, šef.
- Nelij, lūdzu. - Paldies.
Tu esi balts kā palags. Tev ir slikti?
Ūdens glāze ir tur.
Vai viņš neizskatās slims?
Es šogad neesmu potējies pret gripu.
Viss kārtībā. Tas droši vien austeru dēļ.
Nav iespējams.
Es šorīt pārbaudīju. Svaigākas nevar būt.
Mēs tavas austeres izmetām.
Ja būtu tās ēduši, mēs visi vemstītos.
Pietiks par tām austerēm!
Dieva dēļ, ielejiet mātei vēl!
Nu, Paloma!
Tava pirmā Modes nedēļas kolekcija. Aizraujoši.
Kas mūs sagaida?
Atvainojiet.
Es negribētu apspriest kolekciju.
Apstiprināto sarunu tēmu sarakstu neesmu saņēmis.
Es negribu taisīt traci. Parunāsim par kaut ko citu.
Ak tā? Cik interesanti! Stāsti!
Paklausies, Viktor.
Es gribēju, lai tu atbrauc un mēs varam nosvinēt normālus Ziemassvētkus.
Kā agrāk. Nevis ķerties cits citam pie rīkles.
Vai tad tie nav mūsu normālie svētki?
Varbūt tu domā, ka esmu ieradies spiegot?
Vensān, cilvēki uzvedas tā, kā pret tiem izturas.
Un otrādi.
Tev viņai jāparāda mežģīņu fabrika.
Vai zinājāt, ka dažām stellēm ir vairāk nekā 100 gadu?
Dažām mežģīņu darinātājām arī.
Vispār Paloma ir izstrādājusi ar lāzeru grieztas neomežģīnes.
Tas ir ļoti interesanti.
Jā, es redzēju pirmos izmēģinājumus. Sadedzināts audums, vai ne?
Tiešām apbrīnojami, ka mums nav nekā cita, par ko runāt.
- Tad tās īsti nav mežģīnes. - Tur jau tā lieta.
Lieliski! Pagājis pusgads, un jūs jau pārrakstāt noteikumus.
Tradīcijas, Jan.
Tradīcijas bieži stājas ceļā progresam.
Pienāk brīdis, pēc kura pārmaiņas vairs nav iespējamas.
Tu tam piekrīti?
Nav jau mana kolekcija.
Solal, vai Bretaņu pazīstat?
Nē.
Solalam nepatīk smidzināšana un dzelteni lietusmēteļi.
Taču viņam ir citas pievilcīgas īpašības.
Viņš izcili maldina,
izliekas.
Pat simulē.
Solal, tu tēloji gultā?
Robenson, ieelposim svaigu gaisu.
Ģimenes ķilda un sauss gailis - tas vienam vakaram ir par daudz.
Solalam ļoti labi padodas likt noticēt, ka viņš tevi mīl,
lai gan patiesībā viņam maksā, lai tevi izspiegotu.
Klau, cik tev samaksāja, lai nozodz no manis Vensāna video?
Kā, lūdzu?
Mūsu vidū bija nodevējs.
Solals strādā ROVEL labā.
Un, protams, Viktors zināja.
Nē.
Nē, es…
Par Solalu es nezināju.
Pērla, goda vārds.
Kā es varēju būt tik stulbs?
- Un tu? - Vensān, neuzdrīksties pārmest viņam!
Tu esi atbildīgs, un viss!
Un Viktors ir vainīgs.
Vensān, paklausies, kas viņam sakāms.
Šī ir iespēja izbeigt naidu.
Piedod viņam!
Esi zaudējusi prātu?
Es zvanu Nelsonam.
To var atrisināt tikai vienā veidā. Tiesā.
Labvakar, Ledī kungs! Priecīgus Ziemassvētkus!
Nelson, ROVEL mūs izspiego. Esat viens?
Nu, ko tagad?
Neko.
Jāgaida, līdz viņi tiek skaidrībā.
Cik viņam maksāts, cik ilgi, ko viņš nozadzis - viņš izstāstīs visu.
Viņš augšstāvā raud.
Robensons viņu piespiedīs runāt. Tūlīt pat.
Nelson, te Pērla.
Solals saka, ka liecinās pret ROVEL.
Nekādā gadījumā.
Viņš var pateikt, ka viņu te turēja pret viņa gribu, un mēs lietu zaudēsim.
Ko tad mums darīt? Aiznest viņam zāļu tēju?
Paklausieties!
Līdz rītam ielieciet viņu dārznieka mājiņā
un ieslēdziet novērošanas kameras.
Nelson,
man jūs jāinformē, ka tikko ienāca Viktors Ledī kungs.
Nenolieciet klausuli.
Viktor, tev jāzina, ka šī saruna tiek ierakstīta.
Tu zināji, ka Diāna Rovela mums uzsūtījusi spiegu?
Nē.
- Skaidrs, ka zināji. - Pat es zināju!
Jau no sākuma!
Zināju, ka nekas jūs neaizkavēs, lai mūs iznīcinātu!
- Rīts gudrāks par vakaru. - Pērla.
Ja Viktora rīcība tevi nešokē, mums ir nopietnas problēmas arī ar tevi.
Ierosinu nekavējoties balsot, vai iesniegsim oficiālu prasību.
Par.
Pret.
Par.
Tas, kā tu izrīkojies ar Robensonu, ir nožēlojami.
Par.
Un Jans mani atbalsta.
Nu labi. Priekšlikums pieņemts ar balsu vairākumu.
Jūs klausāties, Nelson?
Jā.
Lūdzu, piefiksējiet, ka LEDU nams grasās iesniegt prasību pret ROVEL GROUP,
Diānu Rovelas kundzi un Viktoru Ledī kungu.
Es jums pārzvanīšu.
Lai līdz rītam tu būtu prom.
Ģimene pieņem tavu piedāvājumu.
Es nožēloju.
Tu pārcelsies uz dārznieka mājiņu.
Tev jāzina, ka vari doties prom, kad vien vēlies.
Patlaban ceļš ir zem ūdens, taču rīt bēguma laikā sagādāsim laivu.
- Lūdzu… - Es nedrīkstu ar tevi runāt.
Un man ir jālūdz…
briljants.
To varētu uzskatīt par liecinieka ietekmēšanu.
Labdien.
Vai tādi ir visi Ledī Ziemassvētki?
Ēst gribi?
Jā.
Nāc līdzi!
Labi.
Vai mans tēvs jau bija slims, kad…
Viņš nezināja.
Bet tava māte nebija. Paldies dievam.
Un jums nebija iebildumu…
ka viņš guļ ar citiem cilvēkiem?
Zini, tobrīd mūsu attiecības jau bija kļuvušas citādas.
Tātad mani vecāki bija divi ballētāji bezfilmā, kas vakara beigās nokniebās.
Lielisks dzīves sākums.
Kāpēc viņi mani atstāja?
Sākumā par Lolas grūtniecību viņi krita panikā.
Bet tad viņi sāka tevi gribēt.
Mēs visi tevi gribējām. Visi trīs.
Tavi vecāki tevi dievināja.
Bet…
viņi bija tik jauni un trausli…
Un es…
Es tevi gribēju tikai sev.
Es domāju, ka visiem uz mani nospļauties.
Bet patiesībā man bija trīs vecāki.
Pēc Džino nāves…
tu biji tā, kas man deva spēku.
Es ar tevi biju kā apmāts.
Gribēju, lai esi mana mantiniece.
Atzīstos - es izturējos tā, it kā tava māte neeksistētu.
Kādu rītu viņai tas apriebās un viņa tevi aizveda.
Un es…
Man nācās sevi piespiest tevi aizmirst.
Tātad vieglāk bija mani nīst.
Tas nepavisam nebija viegli.
Tā nedomā.
Nu?
Kā tev garšo mana "vecā Bretaņas kraķa" omlete?
Jūsu omlete ir ļoti garšīga.
Zvēru, ka būtu tev izstāstījis.
Par Solalu es nezināju.
ROVEL izseko visus.
Mani ieskaitot.
Tas nozīmē, ka esi brīvprātīgs upuris.
Piedod.
Ka gribēji mūs nogremdēt?
Vai ka meloji man divreiz?
Tava atgriešanās.
Mēs abi.
Tu tiešām to vēlējies?
Vai tas bija kārtējais gājiens…
no tavas un Rovelu puses?
Gribētos, lai tu nebūtu man to jautājusi.
Lai labi justos, tev vienmēr ir bijis vajadzīgs ienaidnieks.
Tu esi tik paštaisns!
Naids pret mani uztur tevi pie dzīvības.
Gaidīji, ka teikšu paldies?
Zini…
tas gandrīz izdevās.
Tev bija izcila lobiste.
Jā, Pērla man izstāstīja par tavu projektu.
Par brāļa renegāta dižo atgriešanos.
Man tā ideja varētu iepatikties.
Tas būtu bijis ideāli. Namam. Ģimenei.
Un Pērlai.
Bet tu nekad neesi gribējis, lai esam kopā.
Un tu? Tu tiešām to gribēji?
Vai tu par viņu cīnījies?
Vai tiešām darīji visu, lai būtu ar viņu kopā?
Viņa bija stāvoklī.
No tevis.
Viņa varēja bērnu atstāt.
Ja būtu tev uzticējusies.
Taču tevi vienmēr ir vadījušas tavas ambīcijas.
Tu īsti nemaz neesi cilvēks.
Kopš piedzimšanas tu visur nes nāvi.
Sākot jau ar mūsu māti.
Pēdējoreiz, kad šeit divatā stāvējām, tu man pateici briesmīgas lietas.
Tagad gribi revanšēties, jā?
Turklāt tu jau labu laiku man neuzticies.
Kāpēc nestāstīji man par Palomu? Ka gribēji viņu adoptēt.
Domāju, es zinu, kas būtu noticis.
Tu būtu mani nodevusi.
- Es nevarēju tev uzticēties. - Arī tu mani nodevi.
Vienmēr mani sauci par savu "otru pusi". Mums nebija noslēpumu.
Bet pašu svarīgāko tu noslēpi.
Tā manas dzīves daļa attiecās tikai uz mani.
Domāju, ka tā ir beigusies.
Ja neesi patiess, viņa no tā neatgūsies.
Ko tieši tu man pārmet?
Tu tiešām gribēji mirt?
Tu vienmēr esi atradis svaigas asinis, lai atgūtu dzīvību.
Tu māki izvēlēties sabiedrotos.
Labāk par tevi, tas gan.
Situācija LEDU ir tāda, kāda ir.
Viktors neatgriezīsies.
Tāpēc vai nu samierinies, vai arī es pieņemšu tavu atlūgumu.
Vai izteicos skaidri?
Jā.
Pavisam skaidri.
Tulkojis Imants Pakalnietis