Nelly, dáte nám chvilku, prosím?
Pane Robinsone...
Hodně mých kámošů si najímá společníky. Možná je znáš.
Napoprvý jsem si nevedl zle. A ani jsem neplatil.
Vybral bych si jinej model, ale...
Nemám se tě na nic ptát, ale chci vědět, koho jsem měl v posteli.
Děláš pro agenturu?
Měls málo klientů?
Ne, měl jsem spousty.
Musel jsem přijmout, že nebudu model.
Nemám žádnej talent.
Ani kariérní plán, ani budoucnost.
Běžná dráha prostituta.
Mám tě jako politovat?
Jak mi asi bylo, když mi nabídli 30 000 za svedení prince?
Třicet táců?
Tý jo.
Možná mi ještě i teď lžeš.
Zapamatoval jsem si tvý narozky, ale nejspíš je máš jindy.
Ještě včera jsem předpokládal, že to byl nějakej cizí hajzl.
Ale jsi to ty a to je fakt těžký.
Slibuju, že budu svědčit.
Super.
MÓDNÍ DŮM
To byly jistě náročné Vánoce.
Jak jsi na tom?
Jsem rád, že jsem doma.
Chápu, jestli tě to bolí.
Vzdát se milovaných není snadné ani podruhé.
Nic jsem si od toho nesliboval, takže nejsem zklamaný.
Nešlo přece o žádný pokus nás zradit, co se ti vymstil.
Přesně tak.
DIANE ROVELOVÁ
Zpátky mezi normálními?
Mám potvrzeno, že moje sestra spí se svou kurátorkou a miluje ji.
Yann to nebude akceptovat.
Udeřme rychle.
Totéž u Robinsona. Zaskočíme ho a finalizujeme dohodu.
Chyběl jste nám, Victore. Příště už bez vás neslavíme.
Díky, že jste tu.
Chceme rychlé řešení.
LEDU versus Rovel?
Žádný soudce nechce budit dojem, že zdržuje.
Špičkový obhájce, předpokládám.
Vybrali si Herrmana.
Ostřílený veterán. Bezpečná volba.
Nepotěšilo ho, že musí zkrátit svoje Vánoce v Gstaadu.
Mají strach.
Výborně. Informujte mě o vývoji.
Tohle je Palomina schránka. Nechte vzkaz.
Tobě ujel člun?
Čekáme tě tady ve studiu.
Buď opatrná, Palomo.
Přesvědčí tě, že se svět točí kolem tebe,
a vláká tě do svých sítí.
Vrať se brzy. Loď čeká na svého kapitána.
Couture je tvoje chvíle.
Tady skladujeme takzvané děrné karty.
Tyhle.
Říkají stroji, co má dělat.
Je to jedinečná sbírka.
Odkaz našich švadlen.
Podívej.
To jsou Mariiny křestní šaty.
Moc rád jsem trávil čas s krajkáři.
Jako jejich maskot.
A taky... jejich model.
Vzpomínám si, že když mi bylo asi tak deset let,
otec mě přistihl v šatech určených na první přijímání.
Za trest mě přinutil strávit v nich celý den venku.
Byl únor.
Dva dny jsem ošklivě marodil.
Už nikdy jsem na sebe šaty nevzal.
Místo toho jste je tvořil.
Přesně.
Smím?
Víš, náš dům je křehký a drahocenný
jako naše krajka.
Visí na poslední nitce.
Doslova.
Trochu jako tvoje kolekce.
Ty na něco přijdeš.
Určitě.
Opozice chce přes naše pozemky vést turistické trasy.
Přitom o ně není zájem. Jen nás to má naštvat.
Pobřeží je těch, co ho bránili před Brity. Že ano, Yanne?
Vy jste tu déle než my, ne?
Od sedmé křižácké výpravy.
Neviděli jste Marii?
Ne.
Přidáš se na předkrm, nebo ani to ne?
Už ty lidi nemůžu vystát. Zdá se mi to, nebo jsou každý rok horší?
Zdá se ti to. Jsou to naši přátelé už celé věky.
Peníze z módy nemají tutéž hodnotu jako jejich.
Koukají na nás spatra.
Díky tvé rodině jsem na to zvyklý.
Ale tady mi projevují úctu.
Tedy aspoň tváří v tvář.
Nebýt mě a mých peněz, váš dům by neexistoval.
Všichni na to zapomínáte.
Nechceš mi něco říct?
Volíš levici? O to jde?
Vím, že mě máš za idiota.
Ty, tvoji bratři i tvůj syn.
Ale já nejsem slepý.
- Změnila ses. - Nezměnila.
Koho nemůžeš vystát? Je, nebo mě?
Varuju tě, Marie.
Jestli má mých 15 procent zůstat v rodině, musíš si vybrat.
Ve světě módy
musíš nejdřív získat dokonalou zručnost.
Pokud se nenaučíš tkát, nedokážeš mluvit jazykem řemeslníků.
Dobrý kreativní ředitel musí dobře ovládat i samotné řemeslo.
Jestli chceš navrhovat haute couture,
musíš řádně pochopit její pomíjivost a nehmatatelnost.
Její krásu samu pro sebe.
Není pohodlný schovávat se za heslo „umění samo pro sebe“?
A ignorovat svět kolem nás?
Všichni nesníme o tom samým.
Moje generace sní o záchraně toho mála, co z krásy světa ještě zbylo.
Kůže, kašmír, karmín.
Sny našeho druhu se vždycky realizujou na úkor jinýho.
Luxus nás vždycky staví na vrchol potravního řetězce.
Ale je to iluze.
Jsme součástí řetězce.
Ne jeho vládci.
Chci využít tu dokonalou zručnost...
k realizaci svýho snu.
Jsi statečná a silná.
Ale všechno to začíná tady.
Nejdřív musíš svou hudbu objevit.
A až se ti to podaří, teprve pak můžeš realizovat svůj sen.
Promiň, ale věřím, že to tak bude nejlepší.
Nemyslíš?
Chceš vědět, co si myslím?
Ocením, když v mojí nadaci zůstaneš.
Ale pochopím, když odejdeš.
Když odej...
To ty odcházíš.
Nic jsem neslibovala.
To myslíš vážně?
A co tvoje carpe diem?
Složila jsi zbraně.
Dala jsi přede mnou přednost LEDU.
Nic tady není opravdové. Víš to, ne?
Na co si tu hraješ?
Tahle žena nejsi ty.
Jaká žena, Judith?
Žena, co si buduje vlastní klec,
jen protože chce být stejně mocná a stejně nešťastná jako její bratři.
Tvoje rodina tě sžírá.
A přesto je chráníš za každou cenu.
To ona není opravdová, Marie!
Tvoje rodina!
Je mi to líto.
Ne, mně je líto.
Líto tebe.
Robinsone, já vím, že s tebou už nesmím mluvit.
Ale chci.
Chci tě vidět.
Chci se tě dotýkat. Líbat tě.
Všechno jsem podělal a do smrti si to budu vyčítat.
Miluju tě.
Určitě dorazí?
Jo.
Můžeme si mezitím poslechnout verzi protistrany?
Dám svědkovi ještě pár minut.
Pane Herrmane?
Budu stručný.
Mí klienti popírají jakoukoli roli v kovbojce, kterou si Leduovi vymysleli.
Pane Ledu, popíráte, že znáte pana Solala Batetanu?
To nepopírám, znám ho.
Viděli jsme se o Vánocích u bratra v Bretani.
Tehdy jsem zjistil, že můj synovec udržuje poměr
s recepčním domu LEDU.
Přestože je to zcela v rozporu s kodexem, jejž jsem zavedl, když jsem tam pracoval.
Vy jste ho také znala, paní Leduová?
Paní Rovelová.
Potkala jsem ho jednou, loni v září.
Na přehlídce prêt-à-porter v LEDU. S Robinsonem se jí zúčastnili jako pár.
Ano, a tou dobou už pro vás pracoval.
Neakceptuji, aby moje klienty kdokoli obviňoval bez důkazů.
A co jste s důkazy udělali?
Pane Ledu,
postarejme se, aby tu docházelo ke konfrontaci verzí,
a nikoli osob.
Víš, Robinsone, já...
Je mi to líto.
Vím, jak jsi Solala miloval.
Mrzí mě, že vám to nevyšlo.
Doopravdy.
Solal ale chtěl svědčit. Ještě předevčírem. Zastrašili jste ho?
Ctihodnosti, zvažujeme žalobu za křivé obvinění.
Chcete mě zažalovat?
Do toho. Fakt, můžete tím jenom ztratit.
Do toho.
Mám pravdu.
- Tady Solalova hlasovka... - Praštíš do každé schránky ve městě?
Pojď se mnou.
Kam?
Do tvého obřího bytu se snad vejdeme oba.
Co to zkoušíš?
Chceš o mě pečovat?
Protluču se sám. Jako celej život.
Mně by to taky prospělo.
Nehrajme si na blízkej vztah.
Taky se protlučeš sama.
Soudkyně ani nenařídí vyšetřování.
Perfektní! Navarre je tedy vyřešen.
Vyřešen.
Pohřbili jsme ho.
Obrazně řečeno.
A co vaše sestra?
Dělám na tom.
Výborně. Jsem na vás pyšná.
Moje matka řekla „výborně“ a „pyšná“.
Jsi hrdina.
Řekla to nám oběma.
Celých 32 let ji nezajímalo, jak mi je.
Teď si chce hrát na mámu? Jako fakt?
- Chápu tě. - A k Solalovi se chovala děsně.
Nemohla vystát představu, že jsem šťastnej.
Natož s nějakým podřízeným, jako byl on.
Nemůžeš popřít, že ho odhadla líp než my všichni.
Domovník tvrdí, že se Solal vystěhoval před týdnem.
Totiž Ismaël M’Bemba, tak se doopravdy jmenuje.
- Ismaël. - Vážně?
- Nejhorší je, že se to k němu nehodí. - Jo, to je na tom nejhorší.
Podívej.
Sehnali mu i falešný doklady.
Kde jsi to vzal?
Prohledal jsem kancl Virginii z HR.
Dobře.
Solal nás zklamal, ale Nelson to nevzdal.
Najdeme na ně důkazy.
- On svědčit chtěl. - Nepřišel, Robbie.
- Asi mu nabídli další peníze. - Nebo se mu něco stalo.
Vyhrožovali mu. Jsou všehoschopní!
Zním, jako bych odmítal realitu, bohužel, ale vím, že to Solal myslel vážně.
Ismaël. To je fuk.
Neuvěřitelný místo, ne?
Jo, je neuvěřitelný, že ses odsud stěhovala na sociálku.
Mou inspirací je vodní bohyně, která plave na sedmém světadílu.
Proto chceme míň tradiční krajky.
To jsem pochopil.
Ale nevyšlo to.
Problém je v tom, že couture je označení pro výjimečnost.
A Federace vám je může odebrat, pokud vaše návrhy nesplní jejich kritéria.
- Vy jste nikdy prototyp nepodělal? - Já?
Milionkrát.
Měsíc před přehlídkou?
Tak co teď?
Máme to dělat jako vy, nebo vůbec?
Když vyrábíte krajku, musíte to udělat pořádně.
Chápu, chcete do všeho přinést revoluci.
Taky jsem to chtěl.
Krajka byla staromódní už v 80. letech.
Rozdíl je v tom,
že já vyrůstal po boku krajkářů a koukal jsem jim pod ruce.
Jestli chceš porušovat pravidla,
musíš to dělat s naprosto bezvadnou technikou.
Máš štěstí v tom,
že technika není totéž co genialita a dá se odpracovat, dá se naučit.
Jinak...
LEDU DE KERDANET KRAJKÁŘSTVÍ
Není to paráda?
Palo, proč jsi mě tahala do Bretaně?
Ve studiu čeká práce.
Jdeme na to špatně, Je-dži.
Jen se koukni. Vidíš, jak je krásná a propracovaná?
Trvalo století, než k tomu došli.
Škoda, že máme jen měsíc.
Ale víme, jak na to.
Až moc se snažíme dělat opak toho, co LEDU.
O to přece šlo!
Nevyrábět víc, ale najít novej způsob.
Jo, já vím.
Vím to, ale...
Teď nevím, jestli je to fakt tak dobrej nápad.
Přehlídka je už za měsíc.
Jsem úplně zmatená.
Vím, že po tom, co se stalo o Vánocích...
Ne, o to vůbec nejde. Mluvím o té kolekci.
Přece všechno nezničím, jen abych byla jiná.
To si dům nezaslouží.
Dům?
Nebo Vincent?
K Vánocům jsi dostala tátu, to je super.
Ale mě se to netýká.
- Víno, slečno? - Jasně. Díky, Nelly.
Je-dži ještě nepřišla?
Odjela.
Jak to?
Byla jsi u sebe, tak mi řekla, ať ti to vyřídím.
Nemohla zůstat přes noc, protože ráno potřebuje být ve studiu.
Díky.
Máš štěstí, že ji máš.
Ale já jsem tu taky.
Jestli chceš, můžeme se dát do práce.
Kdykoli si řekneš.
Akcie si samozřejmě nechám po tom, co jste mně a Solalovi udělali.
- Rovel nikdy... - Jasně.
Z mojí strany dohoda padá.
Splatím všechno, co mi Rovel půjčil. Žádný dluh, žádná zástava, žádný akcie.
Adios, Rovele.
Robinsone, jak tě přesvědčíme, že tvoje místo je tady u nás?
Teda, ty fakt...
nemáš zábrany.
Nějak spolu vyjít musíme.
Uvedeme tvou kolekci na příští přehlídce prêt-à-porter.
Marketing už je hotový.
Nehrozí. Jak jsem řekl, tu půjčku vrátím.
No, víš...
Je nám líto, ale nečekali jsme, že budeš chtít vycouvat.
Sám jsi říkal, že je to pro tebe splněný sen.
Vždyť nemáte můj podíl.
Smlouva přece říká,
že když zmeškám splátku, přijde mi upomínka.
A jen pokud neodpovím, připadnou vám moje akcie,
ale nic mi nepřišlo.
Asi ses nepodíval do schránky na Kajmanech.
Počínaje dneškem je z tebe opravdu boháč.
A vedeš velice slibný módní dům ve skupině Rovel.
My se na spolupráci s tebou pořád těšíme...
Robinsone.
Vyprovodím tě.
A teď tvoje sestra.
Vytvoříme symetrii...
Máme nový vzorek.
Sakra.
Takže pořád nevíme, jak ty šaty ušijeme.
Už jsme krize zažili, Monique. Jsme na to zvyklí.
Stres z těchto tří týdnů znám moc dobře.
Ale řítíme se do pohromy!
Vím, že studio čelí tlaku.
Paloma během pár dní přijde s řešením.
Já jí věřím.
Takhle blízko přehlídce nám látka nikdy nechyběla. Nikdy.
Monique...
Co to Paloma dělá?
My se tady můžeme zbláznit a madam si dělá krajku!
- Vím, co tě trápí. - Touha se vším seknout.
Paloma bude potřebovat silnou oporu.
Pravou přítelkyni. Dobře?
Tak kvůli tomu tady jsem?
Ne.
Měj trpělivost. Vypracuj se postupně.
Každý velký návrhář začínal ve velkém domě.
Nebudeš hrát druhé housle navěky, věř mi.
Pořádám dnes menší novoroční oslavu.
Moc ráda tě tam uvidím.
Díky, Nelly.
Ne, děkuju.
No tak, jen si připijeme.
Je konec roku.
Posledně jsem po šampaňském říkal ohavnosti.
No tak.
Něco novýho z Paříže?
Nic dobrého.
Vy a váš bratr...
Nejde jenom o Perle.
Je v tom ještě něco víc.
My dva jsme nikdy nedokázali koexistovat.
Už od začátku.
Podle něj...
i podle Perle
je to moje vina.
Patřím prý k těm toxickým lidem,
před kterými blogy o psychologii varují.
Když o tom mluvím,
pokud se dozvíš, že dneska někde slaví tvoji vrstevníci,
dobře ti poradím.
Uteč tam.
Co to je?
Krásný, co?
Ale je to znečištění.
Tohle je novej svět.
Nic vysněnýho.
Aspoň pro mě ne.
- Co Vánoce? - Jela jsem do Svatého Mořice.
Ty jsi ale snobka! Jdi někam!
Agnès, ahoj!
- Máš se? - Skvěle.
Tvoje skrýš na Champs-Élysées je úžasná.
Tvoje šaty taky. Značka?
Rovel. Všechno od LEDU je teď v čistírně.
Jejich napodobeniny se zlepšují.
- Šampaňské? - To ne, připomíná mi práci.
- Agnès! - Ahoj, Nathalie.
Hned se vrátím.
Jedna mi předpověděla
život plný štěstí a radosti.
- Ale já nejsem šťastná. - Ano?
Zkoušíš si celý šatník? Kde vězíš?
Nemám sílu odejít z domu.
- Sleduješ jedničku, nebo dvojku? - Trojku. Sissi – Osudová léta císařovny.
Ale ne.
To jsi na tom vážně zle.
Dobře, užívej si večírek se Sissi.
- Ale zítra ti zavolám. - Díky.
Mám tě ráda.
Drahoušku, jak je ti?
Jdeme pozdě.
- Matka bude nadšená. - Pro dnešek měníme plány.
Překvapení?
Jako by mi zase bylo 20.
Jak je?
- Fajn. - Nevoď mě za nos.
Poznám, když lžeš.
Jsem v sedmém nebi.
Dobře. No, Vincentgate jsi zvládla skvěle.
Znovu jsi dům LEDU zachránila.
Je to moje práce.
Manžel právě v Itálii koupil starou rodinnou značku.
Nesmím říct kterou.
Já vím kterou.
Dobře, tak to víš, že se všechno musí naprosto předělat.
Kreativní ředitel je vycházející hvězda a ty...
Ty víš, jak na věc. Přijeď.
Opraš tu značku a rozviň ji.
Po třech letech získáš kmenové akcie.
Budeš to mít ve smlouvě.
No...
Zní to lákavě.
Rezervovat restauraci, kde jsme měli první rande...
Není pozdě na pokusy znovu mě získat?
Je pozdě na všechno.
Ale skvěle si tu promluvíme.
Opravdu pořádně.
Pořád ji miluješ?
Čelní útok?
Dobře.
Ano.
Ale i tebe jsem miloval.
A věřil jsem v nás. V naši rodinu.
Máme dceru.
Rozmazlenou, ale milujeme ji a ona to ví.
Tohle jsme chtěli, ne?
Vím, co máte v plánu.
Rozvod, upozadění. Konec příběhu.
Pravda je,
že chceš můj podíl, ne mě.
To se pleteš.
Pro nás je náš vztah propadák,
ale pro holding nutně ne.
Jenže k tanci jsou potřeba dva.
Ne jeden nebo tři.
Když budeš držet s matkou, čeká tě další válka.
A ošklivý rozvod, protože já se nevzdám bez boje.
A když budu držet s tebou?
Převezmeme Rovel spolu.
Power couple.
Dej mi svou důvěru,
a předám svoje akcie holdingu hned.
Když mi dáš důvěru.
Mohla bych pustit něco...
veselejšího?
Ano, jen do toho.
Ty desky jsou Ginovy?
Ty? Ano.
Víš...
Gino miloval dýdžeje z Bains Douches.
Ten vždycky zakončil večer touhle písní. Byl to jeho podpis.
Jakej byl? Kromě toho...
že byl světák?
Měl nějakej talent?
Žádný světák to nebyl.
Gino...
měl talent žít.
Talent žít odlehčeně a dlouho do noci.
Měl rád večírky, ale nebyl světák.
Nebýt jeho,
pořád bych byl samotářský regionální šlechtic,
upjatý a konzervativní,
zahrabaný ve svém starém sídle.
Dost jste se změnil.
Pozor.
Pojď se mnou. Chci ti něco ukázat.
Připravená?
- Pouštím. - Fajn.
Pozor! Udusí se výpary z těch barev.
Nesýčkuj pořád. Musí si zvykat.
Paloma je jméno pro umělkyni. Jako jsou její tátové.
Ahoj, proč voláš takhle pozdě? Kde je táta?
Táta spí. Proto ti volám.
Viděla jsem Palomu v televizi. Ale o tobě nepadla ani zmínka.
Jasně. Taky ti přeju šťastnej novej rok, mami.
Už je to tady.
Šťastný nový rok.
Miláčku.
NEMŮŽU SE TĚ DOČKAT.
MYSLÍM NA TEBE...
Překřížit.
Přetočit.
A přetočit.
Tak.
Špendlík.
Tady.
Jo.
Překřížit.
Tak jo.
Drž se.
Palo, tady já.
Co sakra děláš?
Je 2. ledna, tvoji zaměstnanci čekají
a já nevím, co jim říct.
Vím, že teď řešíš osobní věci a potřebuješ být sama.
Ale já jsem taky sama a už nevím, co dál.
Zavolej mi.
Vrať se.
Dobré ráno.
Ano!
Zkontrolujeme.
Na začátečnici není špatná.
A už mám svoji neokrajku.
Je elastická, odolná, veganská a z lokální výroby.
Našla jsem start-up v Nantes, co vyrábí nitě z řas.
Krajkáři můžou zítra začít s testováním.
LEDU se vrátí k moři, kde se dům zrodil.
Kolekce se bude jmenovat...
Vlna.
- Dobře, tak zatím. - Zatím.
Zbavit se ho byla děsná dřina, a ty ho přivezeš zpátky?
On aspoň zůstal, aby mi pomohl.
Lidi to nepochopí.
Ber ho jako konzultanta, nic víc.
Znám ho už dlouho.
Ubližuje druhým, třeba i neúmyslně.
Díky, Perle. Jsem velká holka.
Už dobrý? Skončily jste?
Šeříkovou nesnáším.
Je pro staré dámy.
Celá jeho kolekce je šeříková. Těžko se jí zbavíme.
- Kdepak, prostě musí začít od začátku. - Těsně před přehlídkou?
Nic není nemožné.
Musím pod stůl? Už nejsem malá.
Zlatíčko, pořád jsi nejmladší. Je to tradice.
Kdo dostane tenhle?
Máma.
A tenhle? Ten největší?
Babička.
Jestli v něm najdu štěstíčko, koho mám korunovat na královnu?
Mami!
Babičko!
- Babi? - Mami!
Přivolej záchranku.
- Tak co? - Cítí se líp.
Neměl bych třeba něco vědět?
Ne. Podle výsledků je naprosto v pořádku.
Jenom přepracovaná.
Promyslela sis můj návrh?
Ještě ne.
Co ty tady?
Perle.
Jsme v prdeli.
Kolikrát to musím slyšet?
Takhle v prdeli jsme ještě nikdy nebyli.
Zavolej strejdovi, mámě, někomu z rodiny.
Už mě unavuje po vás uklízet.
Takže nám tě odlákali?
Někoho z LEDU prý přetáhli do Milána.
Jsi to ty?
Měla jsem odejít už dávno.
Nedělej to. Ne teď.
Rovel chce získat v LEDU většinu.
To má být novinka?
Tentokrát ji dostanou.
Myslím, že získají Victorův podíl.
Ten můj už získali. A u otce to nejspíš hrozí.
Fakt potřebuju tvou pomoc.
Vaše matka nemůže.
Já vím, trénuje do filharmonie.
Ani vy nevíte, co se za těmi dveřmi děje, nebo ano?
Jste věrná.
- To je pro mou matku klíčové. - Platí mi za to.
- Vy a já máme dost společného. - Neřekla bych.
Moje matka je regionální účetní, žádná CEO.
Nevyrůstala jsem jako vy.
Dobře, ale teď obě pracujeme ve stínu jako poslušní pěšáci.
Lidé nás tak vnímají. Samy nikdy nedosáhneme úspěchu.
Jsem spokojená tam, kde jsem.
Prozatím ano.
Víte, proč byli architekti pyramid cenní?
Díky jejich výsledkům.
Ale hlavně byli nenahraditelní.
Byli jedineční. Znali tajemství.
A existoval jediný způsob, jak ta tajemství ochránit.
Spolu s faraonem pohřbívali i architekta.
To, co se v té kanceláři skutečně děje,
může značně změnit život mně i vám.
Překlad titulků: Růžena Svobodová